Granulit.
Scos din munții noștri,
aspectul său banal ascunde o trăsătură excepțională.
Când este rafinat, este cunoscut sub un alt nume. Care e acela?
Sticlă reziduală, dle profesor Anders.
Corect, ca întotdeauna, Percival.
Reziduul este un amplificator puternic al magiei.
Să luăm acest cristal Lambent delicat, de exemplu.
- Cass! - Cassandra!
Te oferi voluntar să demonstrezi?
Desigur, dle profesor.
Când e singur, lumina rămâne limitată.
Însă, când atinge chiar și o bucățică de reziduu...
Nu-i pui în pericol pe moștenitorii Whitestone, nu, profesore?
Nu, bineînțeles că nu, milord.
Explicam doar importanța celui mai important bun al său.
Ține copiii întregi, te rog.
Copiii... Da.
Dacă-mi permiteți, nu am primit răspuns la propunerea mea de rafinare.
Anders, am mai discutat asta.
Da, dar, cu o finanțare suficientă, ne-am putea tripla producția de reziduu.
Ambițiile tale nu te lasă să-ți faci datoria.
Mai mult nu este întotdeauna mai bine.
Ar trebui să fii atent la elevii tăi, nu la probleme ce nu țin de competența ta.
Iertați-mi orgoliul. Sfaturile voastre mă luminează mereu.
Ne vedem la cină, dragilor!
De ce îmi mai bat capul? Nimeni nu mă apreciază. Absolut nimeni.
- Dle profesor, e doar un experiment. - Nu și pentru mine!
Nu vei aprecia niciodată potențialul care există aici.
Cum ai putea?
Când totul vă este dat, nimic nu e câștigat.
Puștani de bani gata!
Rugați-vă să nu vă treziți niciodată la realitate.
LEGENDA VOX MACHINA
Răspândiți vestea despre evadare. Ne întâlnim mâine-dimineață.
E timpul să începi să vorbești, Percival. Ce naiba s-a întâmplat acolo?
Te asigur, am totul sub control.
Aveai totul sub control când ai îndreptat aia spre mine? Ți-am văzut ochii.
Pistolul e un instrument puternic. Cred că m-am lăsat dus de val.
Jur.
Dacă mai îndrepți chestia aia spre oricare dintre noi, n-o să ezit.
Te voi ucide.
Percy, când ții arma aia în mână, parcă ai fi o altă persoană.
Ce e?
Când am ajuns aici, dragă, ai promis că nu mai spui minciuni.
Ne datorezi adevărul.
Ai dreptate.
Crearea pistolului a început acum cinci ani.
După ce familia mea a fost ucisă, n-am avut cum să ripostez.
Așa că am făcut ce am putut.
Am fugit.
Spre o viață nouă.
Mă temeam că numele De Rolo era o condamnare la moarte, așa c-am dispărut.
Rătăceam fără țintă,
petrecându-mi zilele luptând pentru supraviețuire.
Nopțile mele erau pline de frică, sânge și coșmaruri crude.
Aveam neîncetat viziuni cu sfârșitul familiei mele.
Mă temeam că voi înnebuni din cauza durerii.
Ura din mine creștea.
Răzbunarea ardea mai fierbinte decât praful de pușcă negru, aproape mă consuma.
Până când a venit o nouă viziune...
o invenție care mi-ar fi putut aduce răzbunarea pe care o căutam cu disperare.
Am visat o mașinărie care să încline balanța norocului în favoarea mea.
Am visat pistolul ăsta.
Scârbos! Nu-i de mirare că e singur.
Nu e momentul, Scanlan.
Construiești mereu instrumente mortale pe care le visezi?
Nu e prima dată când am fost inspirat.
- Contează de unde a venit? - Acum? Da, aș spune că da.
Arborele Soarelui?
Ce ți s-a întâmplat?
Ce slab ești!
Nu mă înțelege greșit, chestia aia e tare.
Dar la ce folosesc mâzgălelile?
Monștrii pe care îi vânez... Profesorul Anders,
Anna Ripley, familia Briarwood.
Și, până acum o oră, Kerrion Stonefell.
CĂPITANUL STONEFELL
În visele mele am jurat să fac o listă cu cei care mi-au făcut rău.
Cui ai jurat?
Stai așa, sunt cinci nume. Pentru cine e al șaselea glonț?
Nu. Foc!
Aia e bere?
Mi-ai spus că sunt goale!
Se pare că mai era unul.
Nu trebuie să îl ucid pe Vax.
Îmi pare rău! Arborele Soarelui era... M-am gândit că lumina soarelui ar putea...
Înăuntru? Ce zici să anunți unde e ascunzătoarea noastră, atunci?
Bine, am înțeles. A fost un accident.
Scuze că vă întrerup, dar asta e mai importantă decât rahaturile voastre.
Avem o șansă reală de a recupera Whitestone.
Sigur vreți asta? Orașul ăsta n-are nici măcar bere.
Da, am avut multe zile întunecate.
Dar Percival De Rolo s-a întors din morți.
Dacă nici asta n-o să-i motiveze pe oameni, nimic n-o să reușească.
Îmi pare rău, Archibald, dar acum mă gândesc doar la sora mea.
Sunt o familie unită, nu?
- Știi ce zic? - Taci.
Știu că de-abia aștepți să aduni trupele.
Dar Cassandra e singura mea rudă. Trebuie să o găsesc.
Percy, prietene vechi,
cred că le putem face pe amândouă.
Casele nobile De Rolo.
Odinioară, simboluri ale legăturii dintre familia ta și popor.
Acum, cei doi Briarwood le dau ca premii acoliților lor.
Stonefell a primit una.
Asistentul lor, ducele Vedmire, locuiește în cea pe lângă care am trecut.
Și chiar acolo, profesorul Anders.
Spionii mei au auzit că ei țin Vindereul aici.
Cassandra.
Atunci ce mai așteptăm?
Nu vreau să te dezamăgesc,
dar nu putem da buzna pe ușa din față.
Sunt un milion de gărzi și vom muri de o mie de ori.
- E mult? - Are dreptate.
Am mai încercat și am dat greș.
Cassandra e ostaticul prețios al familiei Briarwood.
Eliberarea ei ar fi o lovitură puternică.
Tot orașul ar începe să lupte.
Ce s-ar întâmpla dacă am ademeni gărzile departe de casă?
- Da, e bună asta. - Haide! Doar idei serioase.
Aș putea modela copacul acela din spate într-un fel de scară?
Nu. Tocmai i-am spionat. În spate sunt și mai multe gărzi.
Da, dar n-ar mai fi dacă le-aș face să plece.
Serios, de unde scoți glumele astea așa de repede?
Scanlan, te rog. Acum nu e momentul să fii drăguț.
Nu sunt drăguț! Adică ba da, sunt, foarte. Dar nu așa cum spui tu.
Vorbesc serios. Pot să le distrag atenția
în timp ce o salvați pe sora lui Percy.
Ar trebui să le-o distragi foarte mult.
Da, și tu ești micuț.
Atunci voi alege o țintă mare.
- Musculosul ăla, Venkman. - Vedmire.
Da! O să-i dau foc la casă!
Un foc atât de mare se va vedea în întregul Whitestone.
Răspunsul e nu. E mult prea periculos.
Și ești prea mult... ca tine.
Mergem eu și Grog. Mă pricep mult mai bine la asta.
Ba nu! Voi sunteți ăia care ucid.
Pot face asta singur.
- Am poțiunile astea... - Care ce ziceai că fac?
Habar n-am, dar nu contează. Sunt un maestru al distragerilor.
Cântecele mele, glumele mele... Eu!
Vex, mereu spui că sunt enervant.
Ei bine, lasă-mă să fiu enervant.
Dacă sunt probleme, nu te putem ajuta.
Nu-ți face griji pentru mine. Știu exact ce fac.
Ce dracu' fac?
„Sunt un maestru al distragerilor, o să dau foc la casă.” Ce cretin sunt!
Bine, hai că poți!
Nimeni nu-l suspectează pe Scan-man, nu? Nu-i așa? Normal că așa e.
Ce naiba a fost zgomotul ăla?
Hai!
Sar pe ziduri ca o pisică
Asta a fost intenționat
Mâna lui Scanlan
O să-i arăt lui Vex
Asta dacă nu vine ploaia
Rahat!
Intrus! E unul dintre ei!
Rahat!
A luat-o pe acolo. Pe ușa aia!
- Mișcați-vă! - Încuiat. Al naibii lacăt...
Mergeți să vedeți dacă...
Salut.
Domnilor, în sănătatea voastră!
Acum! Chiar credeam că o să facă ceva.
La naiba, da!
Știi ceva? Stai să...
Poțiunea numărul doi.
- Cum poate să mă ajute asta? - Vierme scârbos!
Nu m-ai nimerit, dle duce.
Da. Vax e mult mai priceput.
Bine. Ultima. Te rog să fii ceva bun.
La dracu'!
Deci, ce ambiții greșite
au adus acest pachet micuț în locuința mea?
Da, stai să-ți povestesc.
Credeam că aici e aleea Whitestone 74. Dar cred că e bulevardul Whitestone 74...
Iar glume?
Am agățat cadavre de copii în copaci.
Dar îți promit că vei suferi mai rău.
- Fugiți! Toată lumea! - Ce convenabil...
Te gândești la sora ta?
E chiar atât de evident?
Avea 13 ani când ai văzut-o ultima dată, nu?
Ce vârstă frumoasă!
Era un coșmar. Mereu mă băga în belele.
Extrem de iritantă, înfumurată, nu putea deloc să tacă.
Parcă ar fi Scanlan.
Nu sunt foarte diferiți, așa e.
Sper că e bine.
Și Scanlan.
La dracu'!
Haideți! Împingeți!
Spargeți-o!
Tipul ăsta e mai ciudat decât mine.
Westruun, Fort Daxio, Emon. Ce vor psihopații ăștia?
Ajută-mă cu ușa asta!
- Și tu, stinge focul! - Rahat!
- Bine. Nu. - Haide!
Tentant, dar nu e momentul potrivit.
- Aproape am reușit! - Deschide!
Pergamentul. Am citit prostia asta de o sută de ori.
Dar nu l-am cântat niciodată.
Bine, la naiba!
O să te fac file și o să-ți pun oasele...
Nu-i rău.
În mod normal, vânez animale pe domeniul lor.
Ar trebui să fie interesant.
Ușile sunt o porcărie.
Nu-i rău. Ar trebui să țin minte vraja aia.
Acum, marea ieșire.
- Sau nu! - Pleci undeva?
Ai avut o seară plină, micuțule?
Ești un viermișor.
Dar capul tău va sta bine pe peretele meu.
Dragul meu.
Cred că Scanlan e la bordel acum.
Cine l-a lăsat pe piticul ăla obsedat de sex să facă asta?
- Tu. - Să nu mă mai asculți niciodată.
- Gata. Mă duc. - Intri, pur și simplu?
Cu cât așteptăm mai mult, cu atât riscăm să fim descoperiți.
- La semnalul meu, acționăm. - Să nu ne grăbim, Percy.
Rahat! A reușit!
Și se pare că și-a dat toată silința.
Da. Îi plac chestiile astea ciudate.
- Haideți! - Înainte!
Excelent plan, Vox Machina!
E specialitatea noastră.
Adun rebelii. Când o aveți, trimiteți un semn.
Percy, încearcă să nu te lași omorât.
Ieri eram mort, mai știi?
Situația se poate doar îmbunătăți.
Pare că nu e nimeni.
Stai. Ar putea fi o capcană.
Nu totul e o capcană, idiotule!
Haideți!
E o capcană.
Stai, te rog!
Ești bine, amice?
Frate! Acum sunt terminați.
Anders.
Chiar credeai că mă poți învinge singur?
Spectacolul s-a încheiat, din păcate.
Ești slab. Ești mic.
Și, în lumea asta, înseamnă că pierzi.
Stai. Așa e.
Nu e decât gura de mine.
Toată lumea crede că sunt un bufon.
Dar bordelurile m-au învățat un singur lucru: nu contează mărimea.
Ci cum îl folosești.
Idiotul naibii!
Ești un rahat enervant.
Și tu ai fost un public minunat.
Și nu uita să lași bacșiș.
Bun spectacol, Scanlan!
Anders!
Deschide ușa, lașule!
Cass?
Percy?
Niciodată nu întârzii la ore, Percival.
Dă-i drumul, Anders. E un ordin!
Un ordin?
Voi, cei din familia De Rolo, mereu autoritari!
Noul meu șef mă încurajează să iau propriile decizii.
Dacă-i faci rău, o să te omor.
Dă-i drumul și putem discuta despre un viitor în care vei fi în viață.
- Ți se pare că e o negociere. - Nu!
Subtitrarea: Ligia Constantinescu
redactor Mioara-Amalia Lazar