Hei, alle sammen.
Takk.
Tusen takk.
God dag, alle sammen.
Tusen takk.
Takk, alle sammen. Takk.
Tusen takk, og ja,
vi er tilbake!
Vi er det.
Mange har spurt:
Hvorfor har det tatt så lang tid, hva har dere gjort?
Forhåpentligvis kan vi svare på det
med denne montasjen av hva dere har i vente
i løpet av de neste 13 ukene.
Vil den tønna...
Brann overalt!
Han er borte.
Se. Vent litt.
Den nærmeste sivilisasjonen er en by ved navn Moron.
For å kunne nå den, må dere bygge innholdet i eskene.
Dere har nok mat til syv dager.
Herregud.
Hadde det ikke vært så alvorlig, ville dette vært morsomt.
Bjørn. Det er en bjørn!
Det må ha vært 30 eller 40 personer i rommet da politiet ankom.
Clarkson!
Herregud. Nå er jeg for nærme kanten.
-La oss synge en sang. -Nei.
Jeg sitter der Jim Clark satt.
Det blir varmere og varm...
-Fort! -Ok, vær så snill.
De vil bruke pistol, ikke sant?
Jeg tror...
Jeg tror dere vil like denne sesongen,
og jeg tror dere spesielt vil like hvordan den begynner,
for selv her, på denne siden av Atlanterhavet,
vet vi at Detroit er det åndelige hjemmet
til alle som har bensin som sin nattverdsvin
og som har hjerter som pumper som en stor, klumpete, våt V8.
Derfor skal The Grand Tour denne uken
endelig til Motor City,
med en idé.
Hele verden vet så klart
at Detroit nå er en skygge av den tidligere flotte byen.
Men vi vet også at det jobbes med
å bringe liv tilbake til ruinene
med bylandbruk.
Lokalbefolkningen oppfordres til å dyrke
grønnkål, bønner og frø
på områder som dette, der det før stod hus og forretninger.
Det er hjerteskjærende.
Dette er Detroit.
Det burde ikke være en selvhjelps-kolonihage
for organiske hippie-veganere,
når det kunne være en yrende lekeplass for de motorgale.
Her er veiene.
Her er nok plass.
Den ble bygget til lyden av en V8,
og den burde høre den lyden igjen.
Så det er vi her for å gjøre.
Skape litt lyd.
Dette er lekene vi vil bruke.
Tre amerikanske muskelbiler,
alle har blitt trimmet til det aller høyeste.
Jeg har en Ford Mustang RTR Spec 3.
Herr Treig har det som blir kalt "Eksorsisten".
Og i sin hylende Dodge Challenger Demon
har Hammond ereksjon.
Da de bygget denne, tok de en Hellcat, som jeg har kjørt før i serien,
og gjorde mer ut av den.
Mer av alt.
Jeg har 840 hestekrefter,
en diger kompressor,
og på panseret
er det største luftinntaket noensinne på en serieprodusert bil.
Noensinne.
Ja! Bråk!
Bråk i byen.
Det er helvetesild.
Denne bilen ble trimmet av Hennessey.
De tok en standard Camaro og ga den 1000 hestekrefter.
Herregud!
De har ikke rørt noe annet, bare motoren.
Hjulene er standard, bremsene er standard, akselfjæringen er standard,
karosseriet er standard. Alt er standard,
bortsett fra kraften.
Herregud, jeg kan ikke styre den.
Det er ærlig talt idiotisk.
JESUS FRELSER
Om jeg enn skulle vandre i dødsskyggenes dal,
frykter jeg ikke for ondt.
For jeg er Eksorsisten.
Denne kan se liten og delikat ut sammenlignet med de andre to,
men vær sikker:
Den har det en muskelbil krever.
Å, ja.
Faktum er at
motoren i Hammonds bil
er en støpejernsmotor med to ventiler, et museumsklenodium.
Og Mays bil har 1000 hestekrefter,
men den har standard-bremser.
Denne er bare litt smartere.
De har ikke bare satt en kompressor på den,
og latt det være med det,
de har forsterket akselfjæringen,
senket den og forsterket stabilisatorstaget.
Så den kan gjøre dette...
Herregud!
Og den kan gjøre dette.
Ja!
Dette er muskelbilenes Anthony Joshua.
Stor og sterk, men den har også hjerne.
Så har vi navnet.
Det er RTR, som står for, og jeg tuller ikke:
"Ready to Rock".
Disse tre bilene
er perfekte karuseller til vårt perfekte bilfokuserte tivoli.
Folk reiser helt til Florida
for å se på en mann i musedrakt
og se et usannsynlig tog krasje urealistisk.
Hvorfor ikke kjøre hit og gjøre dette?
For en dag!
Jeg kommer meg ikke over: "James May er Eksorsisten."
Jeg er overrasket over å se dere to så muntre over denne turen.
Hvorfor sier du det?
Dere sier alltid at dere ikke liker muskelbiler.
Ja, jeg sier det for å irritere deg.
Greit.
Ingen intelligente innrømmer at de liker muskelbiler,
men innerst inne gjør alle det.
De er som rocke-power-ballader.
Om du kjører med vennene dine
og Don't Stop Belivin' av Journey kommer på radioen,
sier du: "Dette er dårlig." Og du sukker og slår det av.
Om du er alene når den kommer på, skrur du opp lyden og synger med.
Du gjør det.
Karer.
Visste dere at min bare kommer med ett sete som standard?
-Virkelig? -Hva?
Som standard får man ett sete i en Demon.
Du kan velge å få de andre satt inn igjen,
og det koster deg en dollar.
Hvilket sete har de i som standard?
Til slutt valgte vi å stoppe vårt rullende tivoli
for å se hvilken av karusellene våre som er den raskeste
i et dragrace i gatene.
Det jeg tenker, er
at når lysene blir grønne...
Hva blir 400 meter? Rett forbi kirken?
-Ja, noe sånn. -Perfekt.
Hva om politiet kommer?
Det gjør han ikke. Han er i Beverly Hills. Jeg har sett filmen.
Hvorfor kan vi ikke bruke en kjørebane eller en rullebane, som vi vanligvis gjør?
Fordi vi er her for å bevise at dette er en kjørebane.
Detroit er tom nå, og byen burde bare brukes til sånne ting.
Ja. Men det er ikke et ekte løp.
-Jo, det er det. -Det er det.
-Dette er ikke, May... -Her ble muskelbilen født.
Jeg kan ikke gjøre det.
Hvorfor kan du ikke gjøre det?
Fordi Dodge bare lånte meg den bilen
hvis jeg lovet å ikke kjøre dragrace på veiene med den.
-Hva? -Men det er...
-Det er det den er til for. -Jeg vet det.
-Det er hvorfor den finnes. -Ja, jeg vet det,
men sånn er det. Jeg beklager.
Tror du det er en forsikring?
-Ja. Det er fordi det er ham. -Nei, det er det ikke.
-Det er fordi det er deg. -De vil ikke ha den på taket.
Hvem kjører den? Richard Hammond.
Han kan ikke kjøre den.
Det var det de sa. Og jeg er veldig lei for det.
Så vi kan ikke gjøre det. Beklager.
Vi kan det.
Dere vil ikke gjøre det uten den?
La meg tenke. Jo, det skal vi.
Så, denne veien.
En for alle og alle for seg selv.
-Det er sånn man sier det, ikke sant? -Jepp.
Etter vi valgte at dørkarmen til en frisør var målstreken,
gjorde jeg og James oss klare for å kjøre om kapp.
EKSORSISTEN
Jeg gjør det bare for å irritere Hammond. Jeg kan ikke vinne.
Ja, jeg har en V8 med kompressor,
men den produserer bare 720 hestekrefter.
Det er 280 færre enn Eksorsisten.
Jeg vil ikke høres ut som deg,
men denne bilens launch control er så komplisert
at det finnes en YouTube-video om det.
Og den har jeg sett, men jeg har glemt den.
Hva om vi har en avtale om å ikke bruke launch control?
Det kan kanskje redde clutchen min, så...
Ja. Greit, vi bruker ikke launch control.
Jeg har manuell girkasse...
Dere kan gjøre det nakne for min del. Bare få det gjort.
Se på han muntre fyren der.
Klimaanlegget er av.
May fikk en god start.
Kom igjen.
Det er bare én billengde i den.
Rolig.
Fytti grisen! Det var nære på.
Men jeg fikk en grusom start, så vi må gjøre det på nytt, May.
Jeg er i første gir.
Jeg kan ikke gjøre det. Den spinner på hjulene sine.
Dere vet at dere begge er for gamle til dette, ikke sant?
Hva, for å kjøre muskelbiler opp og ned Detroits offentlige veier
fordi ingen andre bruker dem?
Richard Hammond bruker dem ikke.
Siden stillingen var uavgjort og det var veldig gøy å irritere Hammond,
bestemte vi oss for å kjøre igjen.
Hva sier vi, best av 30?
Hva skal vi ellers gjøre?
Fortsett til en av dere tisser på seg.
De neste 17 løpene var resultatet alltid det samme.
Tusen takk.
Kom igjen!
Heng med, kompis.
Jeg er sint.
Jeg gir ikke opp, James. Én gang til.
For Guds skyld.
Jeg lovet å ikke bruke launch control.
Og jeg bryter det løftet uten å fortelle ham om det.
Det var en god giring.
Det også, men det er ingenting jeg kan gjøre
for å nå igjen monsteret med 1000 hestekrefter.
Jeg vifter til slutt med det hvite flagget.
Så tok vi en nærmere titt på det bankende hjertet
til Eksorsisten.
Og det er egentlig en standard Corvette-motor?
Z06, ja.
Med en kompressor satt på toppen. Det er der, ikke sant?
Ja, en 2,9 liters kompressor.
Så det de festet til motoren din, er større enn de fleste europeiske motorer?
-Ja. -Den på min også. Den er 2,7 liter.
Ja, ikke like stor.
Poenget, Hammond, er at dette er Eksorsisten.
Eksorsister beseirer demoner.
Det er som... Du husker på 60-tallet,
De Tomaso laget en bil ved navn Mangusta,
som er italiensk for "manguster".
Ja, og en manguster kan drepe en kobra, ikke sant?
Det var derfor de gjorde det.
Ja, men denne har ikke beseiret demonen. Den har ikke slått den.
Hør her.
Hva om du finner en kjørebane eller en rullebane, ok?
Jeg vil stå over. Vi kan ha et løp mellom det gode...
...og det onde.
Men først ville vi finne ut hvilken av bilene som laget høyest lyd.
Det var så klart mange mulige steder for denne viktige testen.
Men til slutt fant vi et som var helt perfekt.
Hva slags sted er dette?
Det var åpenbart et teater.
De bygget det der Henry Fords første verksted stod.
Og når jeg sier teater...
Jøss!
De bygget det i 1925,
da var Detroit blant verdens rikeste byer.
-Det ser man. -De bare bygget det.
Og på 70-tallet ble det omgjort til et sted for rockearrangement.
Se på billettene jeg har.
-ZZ Top. -ZZ Top og T. Rex.
-For en konsert det hadde vært. -Ja, helt fantastisk.
Sly and the Family Stone. Spencer Davis.
Steve Winwood spilte her.
David Bowie fremførte her. Blue Öyster Cult.
-Bob Seger. -Det var et seriøst konsertlokale.
Seriøst konsertlokale. Og så
var det noen kredittkortfirma i kontorene bak den veggen
som sa: "Vi trenger parkeringsplasser."
Og de kjøpte det opp og gjorde det om til et parkeringshus.
-Ganske romantisk. -Det er utrolig.
Det er litt svimlende.
Det er fødestedet til Henry Fords firma.
-Ja. -Så et teater.
Det er et parkeringshus.
Vi kan bringe tilbake litt teater med lydtesten vår.
Det er faktisk litt poetisk. Det er vakkert.
-Nettopp. -Vi kommer ikke bare med poesi,
men også med en desibelmåler.
Perfekt.
Så du kan være først.
Hvorfor er ikke jeg først?
Jeg sa nettopp at du kunne være først.
Han gjorde det. Jeg hørte ham si det.
Siden eierne fryktet at bråket fra motorene våre
skulle gjøre at det smuldrende taket ville falle sammen,
fikk vi beskyttelsesklær.
Du må ha på denne, for det kan være støv.
Det vil være støv.
Antispinn av.
Jeg får bare hjulene til å spinne.
Hjulene spinner, det lager bare mye bråk.
-Er dere klare? -Ja.
Ja. Se på det.
Jeg ser ikke en dritt.
-Herregud. Det var grusomt. -Hvor høyt?
-Vel, på det høyeste... -Ja.
...125,2.
Vent nå litt. Du vet ikke. Du var førstemann.
-125? -Ja.
The Who.
Kjent som tidenes mest høylytte rockeband...
-Ja. -...126 desibel.
Deep Purple hadde bare 117 desibel.
Den bilen er mer høylytt enn Deep Purple.
Men trolig stillere enn min Demon.
Når som helst nå vil en ambulansearbeider kutte av ham buksene.
Han burde ha tatt dem av før han satte seg inn.
Jeg vet ikke hvorfor han bruker bukser.
Vær så god. Klar om tre, to...
Vent litt. Den har ikke gjort det ennå.
Enkel feil.
Vi har alle gjort det.
Glemt nøkkelen når vi kjører rundt i et teater i Detroit
som har blitt gjort om til et parkeringshus.
Alle har gjort det.
Ok, om tre, to...
-125,2 skal slås. -Ja.
Den laget ikke mye bråk.
118,8, din spaking.
Den har en 2,7 liters kompressor på seg!
-Den lager ikke lyd. -Hva bygger de den til?
De bygger den til dragracing.
-Og det lot de meg ikke gjøre. Så... -Gjorde de?
-Hvordan vet vi det? -De gjorde det.
Før dette ble et enda sårere punkt,
sendte jeg James avgårde for å prøve.
Jeg tror ikke han noen gang har spunnet i ring.
-Nei. -Noensinne.
-Nei. -Vi skal nå se James D. May
miste jomfrudommen.
Ta snurre-lappen.
James May, er du klar?
Start om tre...
Faen.
Balle.
Det tok ham litt tid, men etter hvert fikk han det til.
Hva ble resultatet?
Hva om vi bare drar?
-Kom igjen, James, vi må gå. -Jepp, stikker.
-Hva var det? -Jeg slettet den.
-Nei, det gjorde du ikke. -Det var 12.
Kom igjen, hva var... Hvorfor har jeg denne i ansiktet? Hva er det?
Det ble 128, så bare 2,8 mer enn meg.
Så mer?
Ja.
-Hold den. -Hvorfor?
Vær så snill, bare hold den.
Jeg hater seiersdansen.
-Bra, ok. La oss gå videre. -Hvor mye koster bilen din?
-Hvor mye? -Rundt 98, eller noe.
98 000 pund.
-Ja. -40 000 pund.
Ja, men min er bedre, så den er dyrere.
40 000.
Raskere og mer høylytt.
720 hestekrefter, 40 000 pund.
Er jeg den eneste personen her som forstår muskelbiler?
Det er en latterlig ting å si.
Etter en veldig travel morgen var vi nå sultne.
Som i denne delen av byen var et problem.
Ikke hauger med restauranter her i området, er det vel?
Jeg har ikke sett noen.
Jeg så nettopp en Coney Island-restaurant,
men jeg er redd den har vært stengt i 30 år.
Etter å ikke engang ha funnet en take-out- restaurant, lette vi etter et hotell,
men der var ikke det heller.
Så vi bestemte oss for å kjøpe et hus.
La meg vise dere hva vi har.
Pen inngangshall. Flislagt gulv.
Stua her. Med peis, mye lys fra alle vinduene.
Dette ville jeg bruke som spisestue, fordi det er rett ved kjøkkenet.
Hvitevarene må settes inn igjen. Ingen stor jobb.
Det vil jeg si er et veldig praktisk spillrom,
TV-stue, med utsikt til hagen og den doble garasjen.
Dette er perfekt til hjemmekontor, kanskje en trivelig krok.
I overetasjen er det fire soverom, og her kommer det store:
En egen liten hybel med eget kjøkken,
så Jeremy kan bo der oppe, litt selvstendig,
så lenge han klarer det.
Og prisen er 2200 dollar.
Er det virkelig bare 2200 dollar?
-Ja. -1800 pund?
Ja, jeg vet det. Utrolig, ikke sant.
Skal jeg vise deg noe annet utrolig?
Kaptein Treig har falt for kolonihage-tullet.
Jeg har ikke falt for det.
Og det er ikke tull, det er bare en grønnsakshage.
-Bare et lite område. -Bare kjøp mat. Ikke dyrk den.
-Hvorfor ikke? -Det er bønders jobb.
Å gjøre en by om til en grønnsakshage er latterlig.
Hvem har gjort en by om til en grønnsakshage?
Det er det de vil gjøre, og du bare oppmuntrer dem.
Detroit burde være for bilinteresserte,
det burde være for store V8-er, som våre biler.
Det er en flott idé av en by som går gjennom en vanskelig tid
å prøve å bruke dette initiativet.
Hva er galt med det? Det er ikke som det er grønnsaker i butikkene.
Nytt er bedre.
Jeg vil ikke høre mer på dette.
Jeg skal dra og finne en butikk.
Jeg kommer tilbake med burgere.
Du kan ha grønnkål i dem.
Jævla kolonihager.
Bare fordi han har blitt vegetarianer,
betyr ikke det at absolutt alle må bli det.
Ikke vær en dust.
Jeg kommer meg ikke ut. Du har parkert i veien, ikke sant?
Etter den grusomme skuffelsen drar vi tilbake til teltet.
Du ba om det.
Vi fikk aldri burgerne heller.
Nei, det gjorde vi ikke.
Vi...
Vi skal fortsette der senere,
men nå er det på tide å slippe pratens bilnøkler
ned i debattens sluk
på Samtale-veien.
SAMTALE-VEIEN
Det var ekte.
-Hvordan gjorde du det? -Jeg vet ikke. Husker ikke.
Kan jeg bare først si at
selve definisjonen av uoverensstemmelse ble vist i den filmen i Detroit
av James May, tidenes langsomste mann,
som kjører en bil ved navn Eksorsisten.
Ja, det passer bare ikke. "James May er Eksorsisten."
Nei, altså, om han skulle ha en bil, burde den hete Blomsterhandleren.
Ja, eller Organisten.
Liten endring på det: Onanisten.
-Pent. -Onanisten funker bra.
-Er dere ferdige? -Ja.
Bra. Jeg vil faktisk snakke om Motor City,
mer nøyaktig hva som skjer med den.
Jeg skal si hva som skjer med den. Den blir ødelagt av grønnsaksinteresserte.
-Herregud. -Den blir det.
Det er fem millioner hektar land i Detroit.
Vil noen gjette hvor mange hektar som er brukt til kolonihager?
Fjorten.
-Det skal jeg si... -Tjueni.
Nei, det er sju.
-Sju hektar. -Sju hektar.
Og han har kjørt over to av dem.
Nettopp.
Ja, og det med rette. Det er som kreft.
Det er ikke som kreft.
Det er det. Det er som om du sa: "Jeg har to milliarder celler i kroppen,
"og bare tre er kreftceller, så jeg vil ikke gjøre noe."
Man gjør ikke det. Man kutter dem ut.
Ja, men kreft er en alvorlig trussel mot helsen din.
Det er grønnsaker også.
Du vet at du er gal, ikke sant?
Jeg skal si deg hva som gjør meg gal. Jeg blir gal av Detroit.
I 1960 var det USAs rikeste by,
den rikeste.
Og nå er det den fattigste.
Og ingen andre byer i verden har kollapset så raskt.
Hva med Hiroshima?
Bortsett fra Hiroshima.
Pompeii.
Ja, bortsett fra Hiroshima og Pompeii.
Ingen by har kollapset like fort som Detroit. Det er utrolig.
Ja, hele målestokken er utrolig.
Det var 43 bilfabrikker i Detroit.
Førtitre. Nå er det to.
Bare to.
Jeg tror faktisk det er fordi USA vant krigen,
-merkelig nok. -Hvilken?
Vietnam.
-Virkelig? -Nei, jeg løy.
De tapte den.
Ikke i alle filmene deres.
Nei, de vant i filmene,
men når man legger sammen alle kampene de vant,
så tapte de merkelig nok krigen.
-Gjorde de? -Utrolig. Ja.
Nei, jeg snakker faktisk om andre verdenskrig.
Fordi på slutten av den hadde Japan tapt imperiet sitt,
så de mistet alle sine ressurser,
så de måtte lage kompakte, økonomisk effektive biler,
og så kom oljekrisen i 1973 og amerikanerne, med sine store V8-er,
ble tvunget til å kjøpe små, kompakte, økonomiske biler fra Japan,
og da innså de at de var bedre.
Nei, jeg tror det er fordi amerikanske biler er for billige.
-For billige? -Det er en forretningsgreie.
Det er problemet.
Beklager, alle sammen, jeg er redd vi vil få en økonomisk leksjon
fra finansminister Hammond.
-Nei. -Den andre finansminister Hammond.
Nei, du er...
Konsentrer dere. La meg sette det i kontekst for dere.
Det har dukket opp mange superbiler i det siste.
Jeg har bilder av dem. Dette er McLaren Speedtail.
-Den har 1000 hestekrefter. -Ja.
Den koster 2,1 millioner pund.
-Hjulene er rare. -Du har rett. De passer ikke.
Dette er Aston Martin Valkyrie.
Den har også 1000 hestekrefter.
Koster 2,5 millioner pund.
Dette er Ferrari FXX-K Evo,
1000 hestekrefter, 3,5 millioner pund.
-Tidenes peneste Ferrari. -Den ser fantastisk ut.
-Den er fabelaktig. -Helt forbløffende.
Men alle har 1000 hestekrefter,
som betyr at alle er ukjørbare.
Ja, men Eksorsisten min, derimot, har 1000 hestekrefter
og er ukjørbar for under 100 000 pund.
Ja, og det er...
Det er mitt økonomiske poeng.
De selger dem for billig. De bare gir dem bort.
Om amerikanske bilprodusenter fordoblet prisen på bilene de selger,
følg med nå, så ville de tjene dobbelt så mye penger.
-Jeg har sagt det før... -Det er ikke så komplisert
når du tenker deg om. Om du følger logikken.
Jeg har sagt det før, det er feil Hammond som styrer Storbritannias...
Ja.
Det er utrolig, om du har en graf over tilbud og etterspørsel
og fjerner etterspørsel-aksen,
blir livet mye enklere, for da har man bare tilbud.
Nettopp.
Hellcaten jeg kjørte, hadde en pris på 67 000 pund.
Ja.
Folk selger nå den bilen brukt
for 120 000 pund.
Og en fyr har lagt ut en til en halv million pund.
Så det betyr at de var for billige og at jeg har rett.
-Det er vanskelig å si imot det. -Uangripelig.
Og vi har ikke tid, så la oss gå videre.
Fordi, dere husker kanskje at
i den aller første episoden av den første sesongen av The Grand Tour
ble jeg forbløffet av McLaren P1.
Ja, jeg husker det. Du sa at den ville være raskere enn Porsche 918
og Ferrari Ferrarien.
Nei, vent litt, den var ikke det, var den vel?
Som resultat ble du forbløffet da huset ditt gikk i lufta.
Ja. Det er utvilsomt sant,
men poenget er at den fortsatt er den mest spennende, mest brutale,
mest naturlige bilen jeg noen gang har kjørt,
og jeg trodde aldri den kunne overgås.
Men McLaren har gjort et forsøk,
og jeg tenkte: "Om de har bygget en bil som er bedre enn en P1,
"bør jeg teste den på et litt mindre smalt sted,
"med litt færre trær,
"og litt mindre dekket av hjorter og grevlinger enn Ebola Drome."
Så jeg tok den med til Europas raskeste løpsbane, som er...
Vil noen gjette hvilken det er?
-Monza. -Nei, ikke Monza.
-Ikke Spa. -Vet du det?
-Hva? -Vet du det?
Så klart vet jeg det.
-Gjør du? -Ja.
-Det er uvanlig. -Hvorfor er det uvanlig?
Du visste ikke noen av svarene på Vil du bli Millionær, gjorde du vel?
Det gjorde du ikke.
Du kan spørre verten.
Nei. De stilte meg ingen av spørsmålene som jeg visste svaret på.
Det var sånn det var.
Ja, men det heter ikke
Hvem vil vite hva Jeremy tilfeldigvis vet, gjør det vel?
-Det er Thruxton. -Hva er det?
Thruxton er Europas raskeste løpsbane.
Så jeg tok med den nye McLaren-bilen dit.
Motorene reduserer kraften nå.
Ganske god idé.
Og ta av.
La oss tømme tårnet.
Gå inn med gasspedalen nede.
Dette er bilen vi snakker om.
La oss begynne med å gi deg hovedinformasjonen.
Det er ingen hybriddrift som P1 hadde,
men likevel
produserer den fire-liters, dobbelt turboladede V8-motoren
789 hestekrefter.
Og det betyr
at den er ganske rask.
Ok, greit.
Venstre fot på bremsen.
Trykk "launch".
Full gass. Trykk øker.
Trykk klart. Nå kjører vi.
Null til 100 på 2,7 sekunder.
190. 240.
To hundre... Herregud!
Den når faktisk 299 km i timen på 18 sekunder og så flater det ut,
det er 334.
Og det er skremmende.
Jeg kommer til å kaste opp.
Men saken er
at mange superbiler er like raske som McLaren-bilene nå.
Noen er enda kraftigere...
...og enda mer dramatiske å se på.
Men denne heter Senna.
Den er oppkalt etter Ayrton Senna.
Og Ayrton var ikke en mann som tilbrakte kveldene med å kjøre rundt Harrods
i femten kilometer i timen.
Han var heller ikke en mann som tilbrakte mye tid på dragrace-baner
og kjørte 400 meter.
Nei.
Ayrton var en mann som ble kjent på slike steder.
Racerbaner.
Dette er det Senna ble bygget for.
Å komme seg rundt alle baner, hvor som helst,
raskere enn alle andre biler som er laget for å kjøre på vei.
For å gjøre dette måtte de gjøre den lett, og det gjorde de.
Dørene, for eksempel,
selv om de har vinduer her,
så forbipasserende kan se sjåførens bukser?
De veier bare ni kilo,
noe som er mindre enn én av Kate Moss' armer.
Og så har vi setene.
De veier bare åtte kilo.
Jeg har spist desserter som veier mer enn det.
Gå inn med gasspedalen nede.
Med all den vekten ute
er Senna nesten 250 kilo lettere enn P1.
De måtte tenke på grep.
De begynte med en ny type Pirelli-dekk
som holder seg fast som et panisk barn på en karusell.
Så har vi denne bevegelige bakskjermen, som merkelig nok er lovlig på veien.
Den henger faktisk fra disse stengene, heller enn å ligge på dem,
fordi det forbedrer marktrykket.
Jeg ba James May forklare hvorfor,
men etter tre timer er jeg redd jeg sovnet.
Det nest viktigste når det gjelder rundetid,
er hvor godt den slakker ned.
Jeg var en gang med i et 24-timersløp i Silverstone,
jeg kjørte en grusom gammel diesel-BMW,
men likevel holdt jeg tritt med en superladet Jaguar XKR,
fordi jeg hadde bedre bremser.
Jeg så på ham da han kom til enden av Hangar Straight og tenkte:
"Hvorfor bremser du nå, din idiot? Det trengs ikke."
Og det er denne bilens festtriks.
For å vise hvor godt denne bilen stopper, har jeg satt opp en liten test.
Jeg kjører ved siden av en Jaguar F-Type
i 160 kilometer i timen, og når vi kommer til den kjeglen,
skal vi begge bremse.
Klar.
Hvordan kan du stoppe fra 160 kilometer i timen til ingenting på den avstanden?
Den stopper som om den har krasjet i en mur.
Den blir presset ned i veien av trolldom.
Den veier det samme som en pose whippet-hunder,
og den har nesten 800 hestekrefter.
Legg sammen alt det, og...
Jøsses.
Den er ikke like brutal som P1.
P1 var så skummel
at det tok meg to måneder å bli vant til den,
å oppdage alle dens svakheter.
Men denne,
selv om jeg nå er i sammenkrøpet, festet, skummelt løpsmodus,
med antispinn-funksjonen skrudd helt ned,
er jeg ikke redd i det hele tatt.
Etter 20 minutter nærmer jeg meg grensen.
Gjennom her ville P1 understyrt.
Denne gjør ikke det, fordi den har ingen vekt som presser den ut av kurs.
Det er som om du kjører bare ved å bruke telepati.
Jeg elsker det.
Før har jeg beskrevet diverse Ferrarier som vakkert delikate.
Men sammenlignet med denne er de som elefanter.
Jeg har ikke mye kritikk.
De vanlige McLaren-tingene.
Når du prøver å endre fra komfort til bane, sport eller løp,
er det altfor komplisert.
Og jeg vet at de sparer 15 kilo uten klimaanlegg.
Men på en varm dag som i dag
blir man veldig svett.
Men hvem bryr seg!
Ærlig talt, denne bilen skriver om regelboken for superbiler for meg.
Utrolig bil.
Jeg er faktisk stolt av å være britisk i dag.
Hva?
Ja, absolutt.
-Hva? -Nei, bare...
Mens filmen ble spilt av, sjekket vi på nettet,
og Thruxton er ikke Europas raskeste bane.
-Hva? -Den er ikke det.
-Hvorfor ikke? -Det er ikke den raskeste...
Det er den raskeste banen i Wiltshire.
-Den er i Hampshire. -Du vet ikke engang...
-Den er i Hampshire. -Du vet ikke engang hvor den er.
De beskriver seg selv som den raskeste banen i Sør-England.
Etter Brexit blir det Europas raskeste.
Ja visst. Uansett, tilbake til filmen din.
Du sa at den skriver om regelboken for superbiler.
Det er store ord.
Ja, og de er korrekte.
-Er de? -Ja, de er det.
For én gangs skyld har jeg...
For første gang på programmet har jeg rett.
For den bilen...
Husker dere Lamborghini Huracán Performante?
-Ok, den fløy gjennom banen vår. -Ja.
Bare fløy gjennom den. Tidenes raskeste veibil rundt der.
Jeg kan garantere at Senna vil være raskere.
Her kommer det igjen. Bra.
Jeg lover, den blir det. Jeg lover.
Om den ikke er det, kan vi sprenge huset ditt i lufta?
Jeg er ikke ferdig å bygge det ennå.
Når du har bygget det ferdig, kan vi sprenge huset ditt i lufta?
Ja.
Nei, jeg er så sikker på at Senna vil være raskere
at om den ikke er det, får dere sprenge huset mitt igjen.
Du vet at vi vil gjøre det.
Vi vil gjøre det.
-Vi gjør det. -Vi venter til du er inni huset.
La oss spille av filmen. Kom igjen. La oss ta en titt.
Der er Abbie. Hun kjører.
Hun flyr fra streken som en knivstukket rotte
og kommer inn på Er ikke rett,
allerede med heftig fart.
Det ser travelt ut bak rattet på banens humpete veier,
men de hydraulisk samkoblede støtdemperne
gjør jobben med å holde alt på plass.
Den flyr
og er allerede nede i Ditt navn her.
Noen hyl fra Pirelli P Zero Trofeos-dekkene
når hun skjærer rundt der, før det er tilbake på gassen
for å slippe ut den mektige tvillingturbo V8-motoren for returen til Er ikke.
Jeg føler meg selvsikker.
Nå tråkkes det hardt på de utrolige karbon-keramiske bremsene
for det smale og tekniske Gammel dames hus.
Ingen ekstra vekt som drar fronten ut,
og nå har vi hurtigkjøring inn til Transformatorstasjonen,
hjulsporene og humpene gir ingen vansker.
To svinger gjenstår.
Mer hvining fra hjulene der.
Bakskjermen gjør jobben sin,
og nå, litt overstyring og over streken.
Ser bra ut. Det ser bra ut.
Men...
Var det galt av meg å si det?
Der har vi det. Der er Huracán Performante.
-Se, 1:16:08. -Ja.
Og jeg har garantert at den skal være raskere...
-Ja. -...ellers brenner dere ned huset mitt.
Du er ganske god på fakta denne uken.
Hvordan føler du deg?
-Helt avslappet. -Er du virkelig det?
Vi må ikke engang dra langt for å sprenge det.
Det blir rett der borte.
Kom igjen, få se hvor rask den var.
Pokker!
Jøss, 1:12...
Det er seriøst.
Det er fire sekunder raskere.
Det er raskere enn Vulcan, og den kan man ikke kjøre på veiene.
Det er helt utrolig.
Det er forbløffende. Vi kan legge det til på listen over ting du vet.
Uansett, vi må fortsette med filmen vår.
Ja.
Tidligere bestemte vi oss for at Detroit burde være
en stor fornøyelsespark for bilelskere,
så vi dro dit med tre trimmede muskelbiler.
Ja, og så langt
har vi arrangert et dragrace, spunnet i ring,
og Jeremy har kjørt over noen grønnsaker.
Og neste dag
fant vi ut at det Detroit virkelig trenger, er en løpsbane.
Ja, selv om den allerede har to.
Ja, men vi ville ha noe litt mer jordnært,
så vi dro mot sentrum.
Mens vi kjørte mot sentrum,
ville jeg gå over driften av muskelbilene.
Kan jeg spørre alle hva deres drivstofforbruk i gjennomsnitt har vært
siden vi kom til Detroit?
På hele turen er den tre kilometer per liter.
Og min er sunne 1,7 kilometer per liter.
Tuller du, 1,7?
Det stemmer.
Fem komma fem kilometer per liter på Mustangen.
Er den hybrid?
MODERNE KUNST DETROIT ALT VIL GÅ BRA
Hadde det vært en hybrid, ville den passet godt inn
med det Detroit sentrum har blitt til i nyere tid.
Blomsterbutikk.
Kafeer. For Guds skyld.
Urban Ramen.
Nei!
I 1997
rettet noen en pistol mot hodet mitt i Detroit sentrum.
Nå er det bare hipstere med hunder og sykler.
Vil du starte et teknologifirma, stikk til San Francisco.
For Guds skyld, har dere sett dette?
Små byhager.
Nei.
Hvorfor har han sånt et problem med hager?
Folk der nede. Det er bare gamle drivhus
fulle av små hjemmelagede såper.
Der er en Tesla.
Det er en jævla Tesla i Detroit.
Om bare verden var full av folk som Jeremy Clarkson,
da kunne vi hatt slaveri og heksebrenninger.
Greit, vi har funnet ut én ting.
Detroit sentrum
er ikke en løpsbane, det er et økologisk matmarked.
Vi må komme oss bort. Dette er fienden.
Etter å ha vendt tilbake til de falleferdige forstedene,
fant vi endelig det perfekte stedet å bygge en løpsbane på.
Cadillacs gamle Conner Avenue-fabrikk.
I over 60 år ble det her stemplet ut karosseri
til ikoniske biler som Eldorado,
Fleetwood og Coupe de Ville.
Hadde det vært opp til James,
ville dette knakende monumentet til Motor Citys nedgangstid
bli omgjort til buskas.
Men det var ikke opp til James,
så det skulle bli en tunnel som den i Monte Carlo
på vår løpsbane med Detroit som tema.
Det jeg tenkte vi burde gjøre,
er å oppkalle alle svingene og alle strake strekninger
etter diverse musikere fra Detroit.
For eksempel
kan vi sette den der, så blir det Alice Cooper-svingen.
Ja, fin detalj.
Jeg har alle ansiktene.
Jeg har Glenn Frey fra Eagles, Jack White, Madonna,
Aretha Franklin, Bob Seger, Ted Nugent.
Hva er pinnen til?
Det er Iggy Pop.
-Ja. Det er som han er her. -Nettopp.
Når vi går til seksjonen der bak,
har vi Marvin Gaye, Stevie Wonder,
Eminem, Diana Ross, Sonny Bono,
Martha Reeves, Anthony Kiedis,
Smokey Robinson.
Du ser på dem og tenker:
"De kan ikke alle være fra Detroit."
Visste dere at Madonna var fra Detroit?
-Nei. -Nei.
Siden å bygge banen krevde tungt maskineri og kroppsarbeid,
insisterte Hammond på å gjøre alt selv.
Det vil bli en rask sving.
Til tross for dette hadde han snart alt klart.
Dessverre ble han litt forvirret
da han skulle kalle svingene opp etter lokale musikere.
-Hva? -Hvorfor har du Edge?
Du sa vi hadde Sonny Bono.
Ja, Hammond,
Sonny Bono og Edge fra det berømte Detroit-bandet U2.
Nettopp.
Fordi banen ble bygget av verdens mest uheldige sjåfør,
tenkte vi det var best at den gudfryktige Eksorsisten
skulle innvie den.
Så humpete.
Hva pokker er dette?
Hva er det, en slags hindring han har satt inn?
Glatt. Det er jævla glatt.
Hva i...
Det er utrolig smalt.
Hva tenker han?
Hallo.
Her kommer han.
Etter runden sin kunne ikke James vente med å gi Hammond konstruktiv kritikk.
Jeg må bare si, Hammond, du er en komplett idiot.
Det er den verste banen jeg noen gang har kjørt på.
Den er glatt, den er full av hull,
der er mange hindringer man kan krasje inn i.
-Den er smal... -Utfordrende, altså? Teknisk.
Den er ikke utfordrende. Den er så vidt større enn bilen,
og den er laget av smør.
Og ser ut til å være full av asbest.
-Den er full av asbest. -Ja, jeg er lei for det.
-Ja ja, takk. -Beklager, ja...
Lukk vinduet ditt.
Alle sammen kjørte øvelsesrundene våre på Hammonds dødsfelle.
Smale svinger. Herregud.
Ser ikke en dritt.
Bilen min får ikke plass på min egen kjørebane.
Hva er det jeg har gjort?
Men til tross for faren ga vi alt vi hadde.
Og ved slutten av øvingen stod det ingenting
mellom Demonen og Eksorsisten.
ØVELSESRUNDER
Men Mustangen var i sin helt egen divisjon.
56,4.
ØVELSESRUNDER
Ja, du er raskest!
Så klart er den raskest. Det er en muskelbil med grep.
Men dette var bare uoffisielle øvelsesrunder.
Nå var det på tide med et ekte vinn-eller-forsvinn-løp.
Om tre, to, én, kjør!
Brems for svingen. Gir ned.
Stor hump.
Herregud!
Hammond.
Glatt.
Og her er han.
Her kommer han.
Jeg dreit på meg.
-Morsom lyd. -Ja.
Men bukseuhellet var verdt det.
Du har slått din egen rekord.
-Det er flott... -59,66.
-Virkelig? -Ja.
Jeg er fornøyd med det.
Og jeg har ikke truffet noen berømte musikere eller deler av en bilfabrikk.
Nestemann ut var korporal Krasj.
Hvor ble brannbilen av? Jeg så den der borte...
-Brannbilen er der borte. -Ambulansen er...
-Vi er alle komikere i dag. -Ja.
-Jepp. -Husk at om du taper for James May...
Det er mer ydmykende. Det er verre enn døden.
Om tre, to, én, kjør.
Leter etter veigrep.
Svinger fint og tørt ved Edge.
Han har kjørt over Edge!
Igjen.
-Hammonds runde går bra. -Ja, ikke sant?
Hvilken sving har han kjørt av i?
Det er åpenbart ham.
Utrolig nok var det ikke det.
Er det Madonna? Ja, det er Madonna.
Jeg vet ikke.
Og vi er ute i det fri.
Herregud!
Ja, så djevelen har litt understyring her.
Det føltes godt.
Det føltes raskt ut.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal si det, men...
Nei.
0,4 sekund saktere enn James May.
Sånn føles døden ut.
Jepp. Ok. Kom deg ut av Demonen. Vi har gjort Demonen mot Eksorsisten.
Det er på tide med Den blå nonnen.
-Blå nonne? -Ja.
Det er helt bortkastet tid.
Vi har funnet ut at Mustangen er raskest med stor margin.
Men jeg må vel gjøre det.
Overlegne Jeremy, er du klar?
Og tre, to, én, kjør.
Å ja.
Dette er en ordentlig trimmet løpsbil.
Det er det vi har her.
Den er kanskje ordentlig trimmet.
Men jeg hadde en plan som ville ødelegge ettermiddagen.
-Du løper. -Jeg vet det. Du får se.
Må ned til denne svingen før han kommer tilbake.
Hjelp meg å velte denne.
Hva er det?
Organisk palmeolje. Veldig glatt.
Det er forstadsbøndenes hevn.
Inn i den blinde svingen.
Der er Stevie Wonder.
Visste du at palmeolje ødelegger livene til verdens orangutanger?
Bare denne.
Kom igjen.
Skifter til tredje.
-Og med den fryktelige skuffelsen... -For ham.
...er det tilbake til teltet.
-Du... -Hva?
Jeg trodde det var deg.
-Nei. -Du ødela runden min.
Du sa at Detroit måtte være en lekeplass,
og det var det jeg gjorde. Jeg lekte meg.
Hør her. Kan øvelsestiden min telle?
For det var den raskeste.
Det er ikke sånn det fungerer.
Du kan ikke bare si at fordi du var raskest i kvalifiseringen,
ville du ha vunnet løpet om du ikke hadde krasjet.
-Jeg kan si det. -Du kan si det.
Jeg kan si at jeg er kaptein på det engelske cricket-laget.
Jeg ville ikke vært god til det.
La oss gå videre.
Jeg vet ikke hvor han ville med det.
Uansett, hør her,
i første del av den filmen sa vi at vi skulle kjøre et løp
mellom Demonen og Eksorsisten. Dragracet, ikke sant?
Og så skjedde det aldri.
Men det gjorde det.
Ja. For Dodge sa at vi ikke kunne kjøre dragrace i gatene.
Men de sa ikke noe om rullebaner.
Så etter vi ble ferdig på banen vår, fant vi en av dem.
Jeg stod over den, som jeg sa at jeg ville.
Fordi Mustangen aldri vil vinne i et dragrace.
Og da ble det et tomannsløp mellom herr Krasjegal
og Onanisten. Ok?
Men vi har et problem.
Vi har bare tid igjen i programmet
til én ting til.
Vi har gjestedelen.
Og denne uken
står det mellom Howard fra Halifax-reklamene
og Adrian Chiles,
for å finne den raskeste personen man ikke hører mye fra mer.
Vi tar en avstemming.
Hvem her vil se kjendisdelen?
Én der borte.
Og hvem vil se dragracet?
Ja!
Betyr det at de ikke kommer på?
Ja visst.
Ja visst, James.
Så her kommer det, kappløpet mellom godt og ondt.
TERMINALSJEFSKONTORER
Greit, her kommer det, seere.
Det er enten frelse eller en verden dekket av evig mørke.
Ok, nå skjer det.
Kappløpet mellom godt og ondt.
Er vi klare, mine herrer?
-Er vi klare? -Nei.
Ikke... Hva skjer?
Jeg har noen ting å gjøre før vi begynner.
Sier du at du ikke kan kjøre dragrace med denne nå?
Du må gjøre det ordentlig. Dette er en ekte dragrace-bil.
Hva gjør han?
Dette får man når man kjøper en Demon.
Koster en ekstra dollar, og man får denne esken.
Det er som en piknikkurv for menn.
Under og på hver side har jeg esker med en ny motorkontroll.
Jeg har alt jeg trenger.
-Motorkontroll? -Ja.
Se på det.
Han har en enorm eske og noen poser og bokser
fulle av verktøy.
Har to ekstradekk og...
Ekstradekk?
Vent litt.
Hvorfor setter du på ekstradekkene?
De er dragracing-dekk.
De er lettere. Jeg trenger ikke grep foran.
De vil bare styre.
Hva mer må han gjøre, annet enn å skifte dekkene?
Han må sette inn en ny motorkontroll.
-Han er så... Mener du det? -Ja.
Så det er ikke en dragrace-bil i det hele tatt?
Den blir det, når han har bygget den helt om.
Dette er et gammeldags syn på TV,
men jeg tror øyeblikket har gått fra oss.
Jeg tror jeg er enig. Dette skulle bli episodens store slutt.
-Ja. -Det gode mot det onde.
Jeg kunne ha gått til målstreken på denne tiden.
Jeg må ta lufttrykket i dekket ned til 20 psi.
Min store, myke kontaktflate.
Hittil har det tatt ham 25 minutter
å gjennomføre dette 400-meters løpet.
Så det er her den puster gjennom øyet sitt.
Se på det. Det går bak i øyet der.
Så...
Hammond, det er en viktig komponent.
-Hva er det? -Luftfilter.
Har den ikke luftfilter?
Jo, men dette er for ytelse. Den vil ta inn mye luft.
Ja visst. Det er satt inn, bra.
Ja. Nå må jeg ordne motorkontrollen.
Som skal være her, tror jeg. Jeg må ta ut det, tror jeg.
Nå har han en annen motorkontroll.
Bare si til ham at motoren er litt kraftig.
Smart. Hvorfor bruker de ikke den i utgangspunktet?
Det er klart.
Dessverre var den ikke det.
Nå fyller han opp tanken med en spesial... Hvor mange oktan?
Det er en blanding av etanol og bensin, 104.
Etter tankingen håpte vi han var ferdig.
Men nei.
Vent nå litt. Jeg må sette den i fri for å få den i midten.
Hammond, du tar ut hele dashbordet.
Ja, dette må ut fordi jeg skal sette inn et nytt kontrollpanel her.
Jeg har en ny knapp på det.
Han tar ut hele midtkonsollen.
Alt det.
Han måtte sette den i fri for å løfte av alt det.
-Hvorfor? -Fordi han da kan sette på en knapp
som lar ham velge hvilken type drivstoff han bruker.
Hvorfor hadde de ikke den med i utgangspunktet?
Så dette går tilbake hit med mitt nye bryteranlegg.
Det har gått en time og sju minutter.
Du har rett. Det er det. Det har gått over en time nå.
Herregud.
Sånn ja.
Endelig var ombyggingen av Demonen ferdig.
Og det var på tide at sjåførene varmet opp dekkene sine.
Om tre, to, én, burn!
Greit, dekkene er varme.
-Er dere nå klare til å... -Hva?
Er dere klare til å komme til startstreken?
-Nei. -Hva mener du med nei?
Ja, det var bare feirings-burning.
Søren, han gikk ut.
Jeg har gjort alt byggearbeidet. Nå må jeg stille inn bilen.
Jeg må få den i riktig modus. Det er ting å gjøre.
Jeg har fått nok. Beklager, jeg har fått nok.
Ha det.
Vi vil aldri gjøre dette.
Jeg må gå i drag.
Drag-modus aktivert.
Flott, drag-girkasse, drag-veigrep, kraft.
Kraften må opp til 840.
Vi bruker nå høyoktan!
Jeg har aldri sett noe som det.
Med starteren vår på vei tilbake til London
ble trafikklysene hentet inn,
og vi var endelig klare til å starte.
Jeg skal knuse deg, onde gutt.
Ja visst.
Hva skal du gjøre med den nå?
For jeg har sett filmen, og jeg ville ikke gjort det.
Jeg tar teten. Jeg tror jeg tar teten.
Kom igjen, Demon!
Så irriterende!
Ondskapen vinner!
Ja!
Seier for Demonen. Takk.
-Fordi jeg vant. -Ja. Du vant.
-Du vant. -Ja, det gjorde jeg.
-La du merke til det? At jeg vant. -Jeg gjorde det.
På slutten av løpet, så du da at bilen min var foran din bil...
-Ja. -...som betyr at jeg vant.
Kan jeg bare påpeke at du først måtte bruke en halv dag
på å bygge om halve bilen din?
Og så måtte du bruke drivstoff som du ikke kunne kjøpe
fra en vanlig bensinstasjon.
Vent nå litt, ekskrementet ditt bruker det smarte drivstoffet
hele tiden.
Jeg satset på at du ikke visste det.
-Mine herrer... -Jeg vet det.
Mine herrer, jeg tror vi må være enige om
at Mustangen er den eneste bilen her som oppfyller kravene til muskelbiler.
Den er billig, kraftig, den bruker drivstoff man kan kjøpe
og du kan få den med rattet på riktig side.
Du skjønner det ikke, gjør du vel?
Du skjønner det bare ikke. En muskelbil skal ha 1000 hestekrefter,
være ukjørbar og ha et dumt navn.
Den heter Ready to Rock, det er et dumt navn!
Hør her, Hammond, du er ikke bare operasjonens økonomiske geni.
Det er jeg.
Du er også muskelbil-entusiasten vår. Ikke sant?
Så, og jeg vet svaret på dette,
for du sa det på flyet på vei hjem, av de tre bilene,
-hvilken ville du faktisk kjøpt? -Kjøpt?
-Kjøpt. -Med mine egne penger?
-Ja. -Kjøpe?
-Ja. -Selv?
-Ja. -Det blir Mustangen.
Der har du det! Mustangen.
Og så, med den store skuffelsen for deg...
Snøflak.
...er det på tide å avslutte.
Neste uke har vi en Grand Tour-spesial
der vi forsøker å bli TV-historiens
første TV-program
som drar til Colombia uten å bruke "K"-ordet.
Sees da, adjø.