DETROIT USA
KARIBISKA HAVET - VENEZUELA GUYANA - BOGOTÁ - COLOMBIA - PERU
PEKING - KINA - CHONGQING
ULAANBAATAR MONGOLIET
KASPISKA HAVET - GEORGIEN - TBILISI AZERBAIJAN - BAKU
PARIS - FRANKRIKE - BOURG-ST-MAURICE
STORBRITANNIEN - OXFORDSHIRE - LONDON
SKOTTLAND
SVERIGE - OSLO - STOCKHOLM
Hej, allihop.
Tack.
Tack så mycket.
Hej på er.
Tack så mycket.
Tack, alla. Tack.
Tack så mycket, och ja,
vi är tillbaka!
Det är vi.
Många har undrat
varför det har dröjt så, och vad vi har haft för oss.
Förhoppningsvis kan vi svara på det
med ett kort montage över vad ni kan förvänta er
de följande... 13 veckorna.
Kommer den där tunnan att...
Eld överallt!
Han dog!
Titta. Vänta lite.
Närmaste civilisation är en stad som heter Moron.
För att ta er dit måste ni bygga ihop innehållet i lådorna.
Ni har mat som räcker i sju dar.
Herregud.
Om situationen inte vore så allvarlig hade det varit roligt.
Björn. En björn!
Det måste ha varit 30 eller 40 personer i rummet när polisen kom.
Clarkson!
Jösses. Jag är för nära kanten.
-Vi sjunger en sång. -Nej.
Jag sitter där Jim Clark satt.
Det blir hetare och hetare...
-Snabbt! -Okej.
De kommer väl att använda pistol.
Jag tror...
Jag tror att ni kommer att gilla den här serien,
och ni kommer säkert att gilla hur den börjar,
för till och med på den här sidan dammen
medger vi att Detroit är det andliga hemmet
för dem vars nattvardsvin är bensin
och vars hjärta klappar som en stor, klumpig, våt V8.
Sent omsider kommer därför denna vecka
The Grand Tour att ge sig av till Motor City
med en idé.
Hela världen vet såklart
att Detroit numera är en skugga av sitt forna jag.
Men vi vet även att man anstränger sig
för att blåsa liv i ruinerna
med odlingar i stan.
Folk i kvarteren uppmuntras att odla
kål, bönor och spannmål
på såna här kolonilotter där det en gång stod hus och affärer.
Det skär i hjärtat.
STADSODLINGSPROJEKT I MICHIGAN
Det här är Detroit.
Det borde inte finnas improviserade kolonilotter
för ekologiska, veganska fredshippies,
det borde vara en pulserande lekplats för bilnördar.
Vägarna finns.
Utrymmet finns.
Den byggdes till mullret av en V8
och den borde mullra likadant igen.
Så det är därför vi är här.
För att föra lite oväsen.
De här är leksakerna vi kommer att använda.
Tre amerikanska muskelbilar
som alla har trimmats till max.
Jag har en Ford Mustang RTR Spec. 3.
Mr Slowly har en bil som kallas "The Exorcist".
Och i sin snabba Dodge Challenger Demon
får Hammond erektion.
För att göra den här tog de en Hellcat, jag körde en förut i serien,
och sen lade de på mer.
Mer av allt.
Jag har 840 hästkrafter,
en kraftig kompressor,
och på motorhuven
har den världens största luftintag som har setts på en seriebil.
Någonsin.
Ja! Oväsen!
Oväsen i stan.
Vilken helveteseld.
Den här bilen är trimmad av Hennessey.
De har tagit en vanlig Camaro och gett den 1 000 hästkrafter.
Jösses!
De har inte rört nåt annat, bara motorn.
Hjulen är standard, bromsarna och upphängningen är standard,
karossen också. Allt är standard,
förutom hästkrafterna.
Jag kan inte ens ratta den.
Idiotiskt, ärligt talat.
JESUS FRÄLSER
Om jag än vandrar i dödsskuggans dal,
fruktar jag intet ont.
För jag är The Exorcist.
Den här kanske ser liten och ömtålig ut i jämförelse med de andra två,
men den är utan tvivel
en riktig muskelbil.
Verkligen.
Faktum är
att motorn i Hammonds bil
är en gammaldags tvåventilers stötstångsmotor.
Och okej, Mays bil har 1 000 hästkrafter,
men den har bara standardbromsar.
Den här är lite smartare.
Man har inte bara satt en kompressor på den,
och nöjt sig med det,
de har spänt fjädringssystemet
och sänkt och dragit åt krängningshämmaren.
Så den kan göra det här...
Jösses.
Och det här.
Ja!
Det här är muskelbilarnas mästare.
Stor och biffig, men även smart.
Och namnet.
RTR, som står för, jag skämtar inte,
"Ready to Rock."
De här tre bilarna
är de perfekta åkattraktionerna på vår perfekta nöjesplats.
Folk åker ända till Florida
för att se en kille utklädd till mus
och titta på när ett osannolikt tåg gör en orealistisk krock.
Varför inte komma hit och göra det här?
Vilken dag!
Jag kan inte komma över "James May, The Exorcist."
Det förvånar mig att ni två är så entusiastiska över den här resan.
Hur så?
Ni har alltid sagt att ni inte gillar muskelbilar.
Jag säger bara det för att irritera dig.
Okej.
Ingen som är intelligent medger att de gillar muskelbilar,
men innerst inne, gör alla det.
Det är som med rockballader.
Om man kör omkring med vänner
och "Don't Stop Believin'" med Journey kommer på radion
säger man: "Vilket skräp." Man stönar och stänger av.
Om man är ensam och den sänds, skruvar man upp och sjunger med.
Det gör man.
Killar.
Visste ni att min bara har ett säte som standard?
-Är det sant? -Va?
Basmodellen har bara ett säte i en Demon.
Vill man ha de andra
får man betala för det.
Vilket av sätena är standard?
Sen bestämde vi oss för att stanna i vår biltemapark
för att se vilket av våra nöjesåk som är snabbast
i en dragracetävling på en väg.
Jag tänker
att när det blir grönt...
Vad kan det vara, en halv kilometer? Precis efter kyrkan?
-Ja, nåt sånt. -Perfekt.
Tänk om det kommer en polis?
Det gör det inte. Han är i Beverly Hills. Jag har sett filmen.
Varför kan vi inte göra det på en racerbana som vanligt?
För vi är här för att bevisa att detta är en racerbana.
Detroit är tomt nu och borde användas för sånt här.
Ja, ja. Men det är ingen riktig tävling.
-Jo, det är det. -Ja.
-Nej, May... -Det var här muskelbilen föddes.
Jag kan inte göra det.
Varför inte?
För Dodge lånade ut den här bilen
bara om jag lovade att inte ha nån dragracetävling på vägen med den.
-Va? -Men den...
-Den är ju till för det. -Jag vet.
-Den är ju uttryckligen till för det. -Jag vet,
men det är så det är. Tyvärr.
Är det för försäkringen?
-Ja. Och på grund av honom. -Nej.
-För att det är du. -Den ska inte hamna på taket.
Vem är det som kör? Richard Hammond.
Han kan inte köra den.
Det sa bara så. Jag är ledsen.
Vi kan inte göra det. Jag är ledsen.
Vi kan.
Ni tänker inte göra det utan den?
Låt mig fundera. Jo, det tänker vi.
Bara gå undan, tack.
En för alla och alla för en.
-Så var det, va? -Japp.
Vi beslöt att dörren till en frisörsalong skulle vara mållinje
och började förbereda för loppet.
Jag gör det här bara för att reta Hammond. Jag kan omöjligt vinna.
Jag har visserligen en V8 med kompressor,
men den har bara 720 hästkrafter.
Det är 280 färre än Exorcist.
Jag vill inte låta som du,
men min launch control är så komplicerad
att det finns en YouTube-video om det.
Jag har sett den, men glömt bort det.
Kan vi göra en gentlemannamässig överenskommelse att inte använda launchen?
Det kan rädda min koppling, så...
Okej, vi använder inte launchen.
Jag har en manuell växelspak...
Ni kan göra det nakna, jag bryr mig inte. Gör det, bara.
Kolla in muntergöken därborta.
AC:n är avstängd.
May fick en bra start.
Kom igen.
Bara en billängd före.
Lätt.
Herregud! Det var nära.
Men jag fick en dålig start, så vi måste göra om det, May.
Ettans växel.
Jag kan inte. Hjulen slirar.
Ni inser väl att ni är för gamla för det här?
För vad? Köra muskelbilar fram och tillbaka på Detroits allmänna gator
för att ingen annan kör på dem?
Tja, Richard Hammond nyttjar dem inte.
Eftersom det stod ett-noll och vi tyckte att det var jättekul att reta Hammond
beslöt vi att göra om det.
Bäst av 30 nu?
Vad annars ska vi göra?
Fortsätt ni tills ni pissar på er.
Nästa 17 lopp fick samma resultat.
Tack så mycket.
Kom igen!
Fortsätt så.
Jag är arg.
Jag ger mig inte, James. En gång till.
Men herregud.
Jag lovade att inte använda launchen.
Jag tänker inte hålla det löftet, men säger det inte.
Där växlade jag bra.
Det gjorde jag, men jag har inget att komma med
jämfört med det där monstret med 1 000 hästkrafter.
Till slut fick jag ge upp.
Sen tog vi en närmare titt på det våldsamt bultande hjärtat
på The Exorcist.
Det är väl en vanlig Corvette standardmotor?
Z06, ja.
Med en kompressor ovanpå. Där, va?
Ja, en 2,9-liters kompressor.
Så delen de satte fast på din motor är större än de flesta europeiska motorer?
-Ja. -Det är min med. Den är 2,7 liter.
Ja, jag vet att den är stor.
Men grejen är, Hammond, att det här är The Exorcist.
En exorcists jobb är att besegra demonen.
Det är som... Minns du att på 60-talet,
det var De Tomaso, tror jag, som gjorde en bil kallad Mangusta,
som på italienska betyder mungo.
Ja, och en mungo kan väl döda en kobra?
Det var därför de gjorde den.
Ja, men den här har inte besegrat demonen. Den har inte slagit den.
Vet du vad?
Varför letar du inte reda på en racerbana eller landningsbana nånstans?
Jag kan stå över. Vi kan ha en tävling mellan det goda...
och det onda.
Men först bestämde vi oss för att ta reda på vems bil som lät högst.
Det fanns många möjliga ställen för det här viktiga testet.
Men till slut fann vi det idealiska.
Vad är det här för ställe?
Det var såklart en teater.
De byggde den på platsen där Henry Ford hade sin första verkstad.
Och när jag säger teater...
Oj!
De byggde den 1925
när Detroit var en av världens rikaste städer.
-Det syns. -De byggde den så.
På 70-talet byggdes den om till en rocklokal.
Titta på den här biljetterna.
-ZZ Top. -ZZ Top och T. Rex.
-Vilken konsert det måste ha varit. -Ja, fantastisk.
Sly and the Family Stone. Spencer Davis.
Steve Winwood har uppträtt här.
David Bowie också. Blue Öyster Cult.
-Bob Seger. -Det var en viktig spelplats.
Verkligen. Och sen
var det några kreditkortsföretag med kontor bakom den där väggen
som sa: "Vi behöver parkeringsplatser."
Och köpte det och byggde om det till ett flerplansgarage.
-Jäkligt romantiskt. -Otroligt.
Det är hjärtskärande.
Det här är födelseplatsen för Henry Fords affärsverksamhet.
-Ja. -Sen blev det en teater.
Det är ett parkeringshus.
Vi kan spela lite teater igen med vårt ljudtest.
Det är faktiskt lite poetiskt. Det är vackert.
-Exakt. -Jag kommer inte bara med poesi,
utan även med en decibelmätare.
Perfekt.
Du kan börja.
Varför ska jag börja?
Jag sa att du kan börja.
Ja. Jag hörde honom säga det.
Eftersom ägarna var rädda för att bullret från våra motorer
skulle få taket att rasa
fick vi använda skyddskläder.
Ni måste ta på de här för det kan bli dammigt.
Det blir dammigt.
Drivning av.
Jag ska låta hjulen slira.
Hjulslirande väsnas ordentligt.
-Är ni redo? -Ja.
Ja. Kolla in nu.
Jag ser inte ett skit.
-Bra. Det var rätt grymt. -Hur högt?
-Som högst... -Ja?
...125,2.
Vänta lite. Du kan inte veta nåt. Du var ju först.
-Hundratjugofem? -Ja.
The Who.
Allmänt ansedda att vara historiens mest högljudda rockband...
-Ja. -...Hundratjugosex decibel.
Deep Purple, endast 117 decibel.
Den där bilen för mer oväsen än Deep Purple.
Men är säkert mycket tystare än min Demon.
Snart kommer säkert en sjukvårdare klippa loss hans byxor.
Han borde ha tagit av dem innan han satte sig.
Jag vet inte varför han har på sig byxor alls.
Då, så. Redo om tre, två...
Vänta lite.
Lätt hänt.
Alla har gjort det.
Att glömma nyckeln när man kör i cirklar i en teater i Detroit
som har byggts om till ett flerplansgarage.
Alla har varit med om det.
Okej, tre, två...
-125,2 att slå. -Ja.
Den väsnas inte mycket.
118,8, som att tassa på tå.
Men jag har ju en 2,7-liters kompressor på den!
-Den för inget oväsen. -Vad byggdes den för?
Den byggdes för dragracing.
-Men de låter mig inte göra det. Så... -Jaså, inte det?
-Hur vet vi det? -Så var det.
Innan den här ömma punkten blev ännu ömmare
skickade jag James att försöka.
Jag tror aldrig han har cirklat runt.
-Nej. -Någonsin.
-Nej. -Vi kommer att få se James D. May
förlora oskulden.
Svendoms-cirkeln.
James May, är du redo?
Gasa på om tre...
Kuk!
Pungkulor!
Det tog honom ett tag, men sen fick han grepp om det.
Vad fick jag för resultat?
Vi bara går.
-Kom, James, vi måste gå. -Japp. Vi går härifrån.
-Vad var det? -Jag tog bort det.
-Nej då. -Det var 12.
Kom igen, vad var... Varför har jag på mig den här?
Det var 128, så bara 2,8 mer än jag.
Högre, alltså?
Ja.
-Vänta. -Varför det?
Vänta lite bara.
Jag hatar vinnardansen.
Jag hatar den.
-Okej. Nu drar vi. -Vad kostar din bil?
-Hur mycket? -Nittioåtta, nåt sånt.
£98,000.
-Ja. -£40,000.
Men min är bättre, så den är såklart dyrare.
£40 000.
Snabbare och bullrigare.
Sjuhundratjugo hästkrafter, £40,000.
Är jag den enda här som förstår mig på muskelbilar?
Skrattretande.
Efter den här intensiva förmiddagen var vi nu hungriga.
Vilket var ett problem i den här delen av stan.
Inte så många restauranger här omkring, va?
Jag har inte sett några.
Jag såg just en Coney Island-restaurang,
men jag är rädd att den stängde för 30 år sen.
Eftersom vi inte ens hittade hämtmat, började vi istället leta hotell,
men det fanns inte heller.
Så vi bestämde oss för att köpa ett hus.
Se här vad vi har.
Elegant hall. Karakteristiskt tegelgolv.
Rummet på framsidan. Öppen spis, massa ljusinsläpp från fönstren.
Det här kan användas som matsal, för det ligger intill köket.
Det behövs lite renovering. Inga stora grejer.
Här inne är ett bekvämt spelrum,
tv-rum, med utsikt över trädgården och dubbelgaraget.
Här är det perfekt för ett hemkontor, kanske en tupplur.
En trappa upp, fyra sovrum och här är det bästa,
en avskild äldrevåning med eget kök,
där Jeremy kan bo, mer eller mindre självständigt,
så länge han kan.
Och priset, $2 200.
Kostar det verkligen bara det?
-Ja. -Ettusen åttahundra pund?
Jag vet. Helt otroligt, eller hur?
Ska jag visa er nåt annat som är otroligt?
Kapten Slow har fallit för eko-klyschan.
Jag har inte fallit för den.
Det är ingen klyscha, det är bara en grönsaksodling.
-Det är bara en liten plätt. -Köp bara mat. Odla den inte.
-Varför inte? -Sånt gör bönder.
Att omvandla en stad till en grönsaksodling är löjligt.
Vem har omvandlat en stad till en grönsaksodling?
Det är det de vill göra och du uppmuntrar dem.
Detroit borde vara för bilnördar,
för massiva V8:or som våra.
Det är en bra idé för en stad som har det tufft
att försöka använda sig av det här alternativet.
Vad är det för fel med det? Grönsaker i affärerna finns ju ändå.
Färska är bättre.
Jag tänker inte lyssna mer på det här.
Jag åker och ser om jag hittar en affär.
Jag kommer tillbaka med hamburgare.
Du kan få lite grönkål i den.
Jävla kolonilotter.
Bara för att han har blivit vegetarian
innebär det inte att alla måste bli det.
Var inte en sån idiot.
Jag kommer inte ut. Du står ju mitt i vägen.
Efter den här fruktansvärda besvikelsen, tillbaka till tältet.
Du bad om det.
Vi fick aldrig hamburgarna heller.
Nej, det fick vi inte.
Vi...
Vi återkommer till det senare,
men nu är det dags att tappa chat-bilnyckarna
ner i debattavloppet
i Snackgatan.
SNACKGATAN
Den där är gammal.
-Hur vet du det? -Jag vet inte. Jag minns inte.
Kan jag börja med att säga
att konceptet inkongruens definierades i filmen i Detroit
av James May, historiens långsammaste man,
som kör omkring i en bil som kallas The Exorcist.
Det funkar inte. "James May är The Exorcist."
Om han ska ha en bil borde den heta Floristen.
Ja, eller Ekologen.
Eller kanske Onanisten.
-Fint. -Onanisten funkar bra.
-Är ni färdiga? -Ja.
Bra. För jag vill faktiskt prata om Motor City
och mer specifikt, vad som händer med den.
Det ska jag säga. Den förstörs långsamt av grönsaksodlare.
-Herregud. -Det är sant.
Det finns 800 000 hektar land i Detroit.
Vill nån gissa hur många hektar som har skänkts till kolonilotter?
Två.
-Jag menar... -Fyra.
Nej, det är en.
-En hektar. -En hektar.
Och han har kört över halva.
Exakt.
Ja, med all rätt. Det är som med cancer.
Det är inte som cancer.
Jo. Det är som att säga: Jag har två miljarder cellen i kroppen
och bara tre är cancerceller, så jag behöver inte göra nåt.
Det kan man inte. Man tar bort dem.
Ja, men cancer är ett allvarligt hot mot hälsan.
Det är grönsaker med.
Du vet att du är galen, va?
Jag ska säga vad jag är galen i. Jag är galen i Detroit.
För 1960 var det Amerikas rikaste stad,
den allra rikaste.
Nu är det den fattigaste.
Ingen annan stad i världen har gått under så snabbt.
Men Hiroshima, då?
Förutom Hiroshima.
Pompeji.
Förutom Hiroshima och Pompeji.
Ingen stad har gått under så snabbt. Det är otroligt.
Ja, vidden av det är otrolig.
Förr fanns det 43 bilfabriker i Detroit.
Fyrtiotre. Nu, två.
Bara två.
Jag tror att det är för att Amerika vann kriget,
-konstigt nog. -Vilket krig?
Vietnam.
-Verkligen? -Nej, jag ljög.
De förlorade det.
Inte i alla filmer.
Nej, i filmerna vann de,
men om man summerar alla slag de vann,
så förlorade de konstigt nog kriget.
-Gjorde de? -Otroligt.
Men jag pratar faktiskt om andra världskriget.
För i slutet av det förlorade Japan sitt imperium
och alla sina resurser
och tvingades börja producera kompakta, ekonomiska bilar
och sen kom oljekrisen 1973 och amerikanerna med sina stora V8:or
tvingades köpa små, kompakta, billiga bilar från Japan
och insåg sen att de var bättre.
Nej, jag tror att det är för att amerikanska bilar är för billiga.
-För billiga? -Det har med ekonomi att göra.
Det är det som är problemet.
Ursäkta allihop, men jag är rädd att vi får en ekonomisk föreläsning
av kansler Hammond här.
-Nej. -Den andra kansler Hammond.
Nej, du är...
Koncentration. Nu ska jag förklara.
På senare tid har det kommit ut många superbilar.
Jag har bilder på några. Det här är McLaren Speedtail.
-Den har 1 000 hästkrafter. -Ja.
Och kostar £2,1 miljoner.
-Hjulen är olika. -Ja. De matchar inte.
Det här är Aston Martin Valkyrie.
Också 1 000 hästkrafter.
£2,5 miljoner.
Det här är en Ferrari FXX-K Evo,
med 1 000 hästkrafter, £3,5 miljoner.
-Tidernas snyggaste Ferrari. -Den är otrolig.
-Fantastisk. -Helt häpnadsväckande.
Men de har alla 1 000 hästkrafter
vilket innebär att de är praktiskt taget okörbara.
Ja, medan min Exorcist har 1 000 hästkrafter
och är okörbar för under £100,000.
Ja, och det är...
Det är exakt min ekonomiska ståndpunkt.
De säljer dem för billigt. De bara ger bort dem.
Om amerikanska bilförsäljare fördubblade bilpriserna
skulle de, lyssna noga, fördubbla pengarna de tjänar.
-Jag har sagt det förut... -Det är inte så komplicerat
om man tänker på det. Om man är logisk.
Jag har sagt det förut, fel Hammond leder Storbritanniens...
Ja.
Det är otroligt, man har en grafik över tillgång och efterfrågan
och tar man bort efterfrågan
blir livet mycket enklare, det är bara tillgång.
Exakt.
Hellcaten jag körde kostade £67,000.
Ja.
Nu säljer folk samma bil begagnad
för £120,000.
En kille annonserade ut en för en halv miljon.
Det betyder att de var för billiga och att jag har rätt.
-Det är svårt att säga emot. -Obestridligt.
Och vi har inte tid, så vi går vidare.
För som ni kanske minns
i det allra första avsnittet av The Grand Show, i säsong ett,
var jag helt såld på en McLaren P1.
Ja, jag minns. Du sa att den var snabbare än Porsche 918
och Ferrari. Ferrari!
Men det var den ju inte.
Och den enda som var såld var din våning.
Ja. Det är visserligen sant,
men den är ändå den mest spännande, brutala
och mest intuitiva bilen som jag någonsin kört,
och jag trodde aldrig att nån skulle slå det.
Men McLaren gav den en törn
och jag tänkte: "Har de gjort en bil som är vassare än en P1
"bör jag nog testa den någonstans lite mindre smalt,
"med lite färre träd
"och färre rådjur och grävlingar än i Ebola Drome."
Så jag åkte till Europas snabbaste racerbana, som är...
Nån som vill gissa?
-Monza. -Nej.
-Inte Spa. -Vet du?
-Va? -Vet du?
Det är klart att jag vet.
-Vet du? -Ja.
-Det var ovanligt? -Vadå ovanligt?
Ja, du kunde ju ingen av svaren i Vem vill bli Miljonär.
Där ser du.
Du kan fråga värden.
Nej. De ställde inga frågor som jag visste svaren på.
Det var därför.
Ja, men programmet heter inte
Vem vill veta sånt som Jeremy råkar veta, eller hur?
-Det är Thruxton. -Vadå?
Thruxton är den snabbaste racerbanan i Europa.
Så det var dit jag tog den nya McLauren.
Motorerna börjar gasa.
Rätt bra idé.
Och lyft.
Kör förbi tornet.
Gasa.
Det här är bilen jag talar om.
Jag börjar med att ge er några huvuddrag.
Den har ingen hybriddrift som P1,
men ändå
producerar den fyraliters V8:n med dubbelturbo
hela 789 hästkrafter.
Det betyder
att den ändå är rätt snabb.
Okej.
Vänster fot på bromsen.
Tryck på "launch".
Full gas. Turbon på.
Turbo redo. Nu kör vi.
Noll till 100 på 2,7 sekunder.
Sen 190. 240.
Tvåhundra... Jösses!
Kolla in när jag når 300 km/h på 18 sekunder och nå toppfart,
det vill säga 334 km/h.
Det är riktigt darrigt.
Jag mår illa.
Men saken är
att många superbilar är lika snabba som McLaren nuförtiden.
Några är till och med ännu snabbare
och ännu mer dramatiska att se på.
Det här är Senna.
Den fick sitt namn efter Ayrton Senna.
Ayrton var inte en som cruisade utanför Harrods
i 15 km/h.
Inte heller tillbringade han tiden på dragracebanorna
med att öva på snabbstarten.
Nej.
Ayrton blev ryktbar på såna här ställen.
Racerbanor.
Det är detta som Senna är ämnad att göra.
Köra runt vilken bana som helst, var som helst,
snabbare än nån annan bil.
För att kunna det, måste de göra den lätt, och det har de gjort.
Dörrarna, till exempel,
trots att de har fönster här
så att förbipasserande kan se förarens byxor,
väger de bara nio kilo
och det är mindre än en av Kate Moss armar.
Och sätena.
De väger bara åtta kilo.
Jag har ätit puddingar som vägde mer än så.
Gasa.
Med denna viktminskning
är Senna över 200 kilo lättare än P1.
De måste tänka på väggreppet.
De började med en ny sorts Pirelli-däck
som greppar sig fast som ett uppskrämt barn på en bergochdalbana.
Sen har vi den här bakre rörliga vingen, som konstigt nog är laglig.
Den hänger från de här rören snarare än sitter ovanpå dem,
för det förbättrar nedåttrycket.
Jag bad James May förklara varför,
men jag somnade efter tre timmar.
Det näst viktigaste vad gäller varvtider
är hur snabbt den saktar ner.
En gång tävlade jag i ett 24-timmarslopp i Silverstone
och körde en hemsk gammal diesel-BMW,
och kunde ändå tävla med en Jaguar XKR med kompressor,
för jag hade bättre bromsar.
Jag såg när han närmade sig slutet av Hangar Straight och tänkte:
"Varför bromsar du nu, din idiot? Det behöver du inte."
Det är den här bilens stolthet.
För att visa hur bra den här bilen bromsar ska vi göra ett test.
Just nu kör jag bredvid en Jaguar F-Type
i 160 km/h och när vi kommer till den där konen
ska vi bromsa.
Redo.
Hur kan man stoppa från 160 km/h till 0 på den sträckan?
Den stoppar som om den körde in i en vägg.
Den pressas mot vägytan som av trolldom.
Den väger lika mycket som ett paket näsdukar
och har nästan 800 hästkrafter.
Slå samman allt det, och...
Herrejäklar.
Den har inte P1:ans råhet.
P1:an var så skrämmande
att det tog mig två månader att vänja mig vid den
och upptäcka dess små svagheter.
I den här,
trots att jag sitter här koncentrerad i sammanbiten racerstil
med antispinnkontrollen av,
är jag inte alls rädd.
Jag börjar tänja gränserna efter 20 minuter.
Här skulle P1:an ha understyrt.
Den här gör det inte, för det finns ingen vikt som kan få den av vägen.
Det är som att köra telepatiskt.
Jag älskar det.
Förr har jag ofta beskrivit Ferraris som skönt skira.
Jämfört med den här, är de som elefanter.
Kritik, inte mycket.
De vanliga McLaren-grejerna.
När man försöker byta från komfort till bana, sport och racerlopp
är det alldeles för komplicerat.
Och jag vet att de sparar 15 kilo på att utesluta AC.
Men en varm dag som den här
blir det rätt svettigt.
Men vem bryr sig!
Ärligt talat skriver den här om min mentala regelbok för superbilar.
Otrolig bil.
Jag är faktiskt stolt över att vara brittisk idag.
Va?
Definitivt.
-Va? -Nej, bara...
När filmen var på kollade vi på nätet
och Thruxton är inte Europas snabbaste bana.
-Va? -Nej.
-Varför inte? -Tja, det är inte den snabbaste...
Men det är den snabbaste banan i Wiltshire.
-Den ligger i Hampshire. -Du vet inte ens...
-Den är i Hampshire. -Du vet inte ens var den ligger.
De beskriver sig själva som den snabbaste banan i södra England.
Efter Brexit kommer den att vara den snabbaste i Europa.
Ja. I vilket fall, tillbaka till din film.
Du sa att du ville skriva om superbilarnas regelbok.
Det är stora ord.
Ja, och de är korrekta.
-Är de? -Det är de.
För en gångs skull är jag faktiskt...
För första gången i programmet har jag rätt.
För den bilen...
Minns ni Lamborghinin Huracán Performante?
-Den blixtrade fram på vår bana. -Ja.
Den blixtrade verkligen. Den snabbaste bilen någonsin.
Jag kan garantera att Senna är snabbare.
Nu börjar han igen. Bra.
Jag lovar, det är den.
Om den inte är det, får vi spränga ditt hus?
Jag har inte byggt klart det än.
När du har byggt färdigt det, får vi spränga det då?
Ja.
Jag är så säker på att Senna är snabbare
att om den inte är det, när jag har byggt klart mitt hus, får ni spränga det igen.
Du vet att vi gör det. Vi gör det.
Vi gör det.
-Ja. -Vi väntar tills du är där inne.
Nu spelar vi upp bandet. Nu kollar vi på det.
Där är Abbie. Och hon är iväg.
Hon flyger iväg från startlinjen som en skållad råtta
och kommer in på Inte Så Rak
med ordentlig fart.
Hon har att göra vid ratten på det ojämna underlaget på vår banan,
men de hydrauliskt länkade stötdämparna
gör sitt jobb med att hålla väggreppet.
Det där är att flyga
och hon är redan framme vid Ditt Namn Här.
Pirelli P Zero Trofeos-däcken tjuter
när hon tar sig runt där och gasar igen
för att släppa loss den mäktiga V8-dubbelturbon fram till Inte Så Rakt.
Jag känner mig självsäker här.
Just nu, en kraftig inbromsning med de där otroliga kolkeramikbromsarna
för den snäva och tekniska Gamla Tantens Hus.
Ingen övervikt som får nosen att göra en för vid sväng
och nu i hög hastighet mot Substation,
hon tar hjulspåren och guppen fint.
Två kurvor kvar.
Däcken skriker lite där.
Bakvingen gör vad den ska,
lite överstyrning och över mållinjen.
Det ser bra ut. Verkligen.
Men...
Var det dumt av mig att säga det?
Där är den. Huracán Performante.
-Titta, 1:16,08. -Ja.
Och jag har garanterat att den är snabbare...
-Ja. -...annars spränger ni mitt hus.
Du har ju varit duktig på fakta hittills den här veckan.
Hur känns det?
-Helt lugnt. -Säkert?
Vi behöver inte ens gå långt för att spränga det.
Det är ju bara där borta.
Kom igen, få se hur snabb den var.
Fan!
Helvete, 1,12...
Det är seriöst.
Det är fyra sekunder snabbare.
Det är snabbare än Vulcan och den är inte ens vägtillåten.
Det är helt otroligt.
Förbluffande. Vi kan lägga till det på listan över sånt du vet.
Men nu går vi tillbaka till vår film.
Ja.
Tidigare bestämde vi att Detroit borde bli
en sorts temapark för bilnördar,
så vi åkte dit med tre trimmade muskelbilar.
Ja, och hittills
har vi ordnat en dragracetävling, gjort några cirklar
och Jeremy körde över några grönsaker.
Och sen nästa dag
bestämde vi att det som Detroit verkligen behöver är en racerbana.
Ja, även om den redan har två.
Ja, men vi ville ha nåt mer jordnära,
så vi åkte mot stans centrum.
Medan vi åkte mot centrum
beslöt jag att ägna mig åt lite underhållsjobb.
Får jag fråga vilken bensinförbrukning ni haft
sen vi kom till Detroit?
På hela resan, 3,5 liter per mil.
Och min drar faktiskt 7,2 liter per mil.
Skämtar du? 7,2?
Ja, sir.
Och 2,17 liter för Mustangen.
Är det en hybrid?
KONSTMUSEUM DETROIT ALLT KOMMER ATT GÅ BRA
Om den hade varit en hybrid, hade den passat in bra
med det som Detroits centrum förvandlats till nu för tiden.
Florist.
Café. Milda makter.
Urban Ramen.
Nej, nej!
År 1997
fick jag en pistol mot huvudet i centrum av Detroit.
Nu är det bara hipsters med hundar och cyklar.
Om man ska öppna ett teknologiskt företag får man flytta till San Francisco.
Åh, herregud, har ni sett?
Små trädgårdar i stan.
Åh, nej.
Varför stör han sig så på trädgårdar?
Folket där. Det finns bara gamla växthus
och handgjorda tvålar.
Där ligger ett Tesla.
Det finns ett jäkla Tesla i Detroit.
Om ändå världen var full av människor som Jeremy Clarkson,
då kunde vi ha kvar slaveri och häxbränning.
Nu vet vi en sak i alla fall.
Detroits centrum
är ingen racerbana, det är en hälsokostaffär.
Vi måste ta oss härifrån. Det här är fienden.
När vi kommit tillbaka till de slitna ytterområdena
hittade vi till slut den perfekta platsen för att bygga en racerbana.
Cadillacs gamla Conner Avenue-fabrik.
I över 60 år printade de ut karosspanelerna här
för ikoner som Eldorado,
Fleetwood och Coupe de Ville.
Om James fick bestämma
hade det knarrande monumentet över Motor Citys förfall
förvandlats till ett buskage.
Men det fick han inte,
så det skulle bli en tunnelattraktion i MonteCarlo-stil
på vår racerbana med Detroit-tema.
Jag tänkte att vi skulle
namnge alla kurvor och raksträckor
efter olika musiker som är från Detroit.
Till exempel
så sätter vi det här och det blir Alice Cooper-kurvan.
Schysst.
Jag har massor med ansikten.
Jag har Glenn Frey från Eagles, Jack White, Madonna,
Aretha Franklin, Bob Seger, Ted Nugent.
Vad är pinnen för?
Det är Iggy Pop.
-Okej. Som om han vore här. -Exakt.
Här i den bakre delen
har vi Marvin Gaye, Stevie Wonder,
Eminem, Diana Ross, Sonny Bono,
Martha Reeves, Anthony Kiedis,
Smokey Robinson.
Man ser på dem och tänker:
"Alla de kan väl inte vara från Detroit."
Visste du att Madonna var från Detroit?
-Nej. -Nej.
Eftersom det innebar tungt maskinellt och manuellt arbete att bygga banan
insisterade Hammond på att göra allt själv.
Det här blir en snabb kurva.
Men trots det fick han snart allt klart.
Tyvärr hade han dock blandat ihop det lite
vad gäller döpandet av kurvorna efter lokala musiker.
-Va? -Varför är The Edge med?
Du sa ju att Sonny Bono var med.
Ja, Hammond,
Sonny Bono och The Edge från det berömda rockbandet U2 från Detroit.
Exakt.
Eftersom banan hade byggts av världens mest olycksdrabbade förare
tyckte vi att det var bäst att den fromma Exorcist
skulle inviga den.
Så guppig.
Vad fan är det här?
Vad är det, nån sorts s-kurva?
Halt. Jäkla halt.
Vad...
Otroligt trångt.
Vad tänkte han på?
Hallå.
Här kommer han.
Efter körningen var James ivrig att ge Hammond lite konstruktiv feedback.
Jag måste säga att du är en idiot.
Det är den värsta racerbanan jag någonsin kört på.
Den är hal, full av gropar,
full av hinder som man krockar med.
-Den är för trång... -Utmanande, eller hur? Teknisk.
Den är inte utmanande. Den är bara pyttelite större än bilen
och gjord av smör.
Och den verkar full av asbestavfall.
-Den är full av asbestavfall. -Okej, jag beklagar.
-Jaha, tack. -Ledsen...
Stäng fönstret.
Vi körde alla några testvarv i Hammonds dödsfälla.
Skarp kurva. Herregud.
Jag ser inte ett jäkla dugg.
Min egen bil får inte plats på min egen racerbana.
Det är kört!
Trots faran, gav vi allt.
Och till slut var det väldigt jämnt
mellan Demon och The Exorcist.
TESTVARV DEMON 1:01,2 - EXORCIST 1:01,2
Men Mustangen stod i en klass för sig.
56:4.
TESTVARV DEMON 1:01,2 EXORCIST 1:01,7 - MUSTANG 56,4
Ja, du är snabbast!
Såklart den är snabbast. Det är en muskelbil som gör sitt jobb.
Men det var bara inofficiella testvarv.
Nu var det dags för en riktig chans, vinnaren-tar-allt.
Tre, två, ett,
Inbromsning vid kröken. Nedväxling.
Stort gupp.
Herregud!
Hammond.
Halt.
Här är han.
Här kommer han.
Jag sket på mig.
-Lustigt ljud. -Ja.
Byxolyckan var mödan värd.
Du har slagit ditt rekord.
-Det var otroligt... -59,66.
-Är det sant? -Ja.
Vad glad jag blir.
Och jag har inte kört på berömda musiker eller delar av bilfabrik.
Nästa på tur var korpral Krasch.
Vart tog brandbilen vägen? Jag såg den där...
-Brandbilen är där borta. -Ambulansen är...
-Vi är alla komiker idag. -Ja.
-Japp. -Kom ihåg, förlorar du mot James May...
Det är mer förödmjukande. Det är värre än döden.
Tre, två, ett, nu.
Försöker få fäste.
En skarp sväng vid The Edge.
Han har kört över The Edge!
Igen.
-Hammonds lopp går bra. -Ja, eller hur?
Vid vilken kurva fattade han eld?
Såklart det är han.
Otroligt nog var det inte han.
Är det Madonna? Ja, det är det.
Jag vet inte.
Ute igen.
Jösses!
Lite understyrning för Beelzebub där.
Det kändes bra.
Det kändes snabbt.
Jag vet inte hur jag ska säga det, men...
Nej.
Nej, nej. Nej.
Du körde 0,4 sekunder saktare än James May.
Det är så här döden känns.
Japp. Okej. Kliv ur Demon. Vi har gjort Demon och Exorcist.
Nu är det dags för Blue Nun.
-Blue Nun? -Ja.
Helt bortslösad tid.
Vi har fastställt att Mustangen är snabbast med enorm marginal.
Men jag kan väl göra det.
Jeremy Smug på min lilla ponny, är du redo?
Tre, två, ett.
Så, ja.
Det här är en bil som är gjord för bankörning.
Det är vad den är.
Gjord för bankörning, det kan tänkas.
Men jag hade en plan som skulle förstöra dess eftermiddag.
-Du springer. -Jag vet. Men du ska få se.
Jag måste ta mig till den här svängen innan han är tillbaka.
Hjälp mig att välta den här.
Vad är det?
Det är organisk palmolja. Väldigt hal.
Det är kolonilottsodlarens hämnd.
In i blindkurvan.
Där är Stevie Wonder.
Vet du att det är palmoljan som förstör livet för världens orangutanger?
Bara för den här.
Kom igen.
Lägger snart in trean.
-Och efter den här hemska besvikelsen... -För honom.
...tillbaka till tältet.
-Du... -Va?
Jag trodde att det skulle vara du.
-Nej, nej. -Du förstörde mitt lopp.
Du sa att Detroit skulle bli en lekplats
och det var det jag gjorde. Jag lekte.
Hörni. Kan min testtid gälla?
För den var allra snabbast.
Det fungerar inte så.
Du kan inte bara säga att eftersom du hade bäst kvaltid,
hade du vunnit loppet om du inte hade krockat.
-Jo, det kan jag. -Du kan säga det.
Jag kan säga att jag är kapten för Englands cricketlag.
Jag skulle inte vara trovärdig.
Vi går vidare.
Jag vet inte vad han menade med det.
Hur som helst,
i del ett av filmen sa vi att vi skulle ha en tävling
mellan Demon och The Exorcist. Ett dragrace.
Men sen blev det aldrig av.
Fast det blev det.
Dodge sa ju att vi inte kunde ha dragracet på en gata.
Men de sa inget om ett flygfält.
Så efter vi var klara med vår bana, hittade vi ett.
Jag drog mig ur det här, som jag sa.
För Mustang kan aldrig vinna i en dragrace-tävling.
Då blev det ett tvåhästarslopp, mellan Sir Mång-Krock
och Onanisten. Okej?
Men vi har ett problem.
Vi har bara tid kvar för ett inslag,
bara ett enda.
Vi har ett gästinslag.
Och den här veckan
är det mellan Howard från Halifax reklamavdelning
och Adrian Chiles
som söker efter den snabbaste personen som man inte hör av mycket längre.
Vi röstar.
Vem här vill se kändisinslaget?
En där borta.
Och vem vill se dragracet?
Ja!
Betyder det att det inte kommer att sändas?
Absolut.
Absolut, James.
Så här är det, loppet mellan det goda och det onda.
TERMINALKONTOR
Varsågod, tittare.
Det är antingen frälsning eller en värld i evigt mörker.
Okej, nu gäller det.
Loppet mellan det goda och det onda.
Är vi redo, mina herrar?
-Är vi redo? -Nej.
Men... Vad händer?
Jag har ett par saker att göra innan vi börjar.
Säger du att du inte kan tävla med en gång?
Man måste göra det på rätt sätt. Det här är en riktig dragracingbil.
Vad gör han?
Det här får man när man köper en Demon.
Det kostar lite extra och så får man den här lådan.
Det är som en picknickkorg för män.
Här och på varje sida har jag kartonger med en ny motorstyrning.
Jag har allt som jag behöver.
-Motorstyrning? -Ja.
Kolla in.
Han har en enorm låda och några kassar och burkar
fulla med verktyg.
Han har två reservdäck och...
Reservdäck?
Vänta lite.
Varför monterar du reservdäcken?
De är dragracing-däck.
De är lättare. Jag behöver inget fäste där framme.
De ska bara styra.
Vad ska han mer göra förutom att byta däck?
Han ska sätta i en ny motorstyrning.
-Han vad? Allvarligt? -Ja.
Så det är ingen riktig dragracingbil alls egentligen?
Det kommer att bli det när han har byggt om den helt.
Det här är en gammaldags syn på tv,
men jag tror att vi har missat ögonblicket.
Jag håller med dig. Det här skulle vara den stora finalen.
-Ja. -Det goda mot det onda.
Jag skulle ha kunnat promenera istället.
Jag ska ta ner däcktrycket till 20 psi.
Riktigt fet, klibbig kontakt.
Exakt 25 minuter hittills
har det tagit honom att göra ett 400-meterslopp.
Så det är här den andas genom ögat.
Titta här. Den går tillbaka till ögat.
Så...
Hammond, det där är en viktig del.
-Vad är det? -Luftfilter.
Har den inget luftfilter?
Jo, men det här är ett tävlingsfilter. Den kommer att sluka luft.
Okej. Då var det klart, bra.
Ja. Nu måste jag fixa motorstyrningen.
Den passar in här, tror jag. Jag får ta ut den andra.
Nu har han en ny motorstyrning.
Säg bara till honom att motorn är stark.
Varför satte de inte bara in den från början?
Nu är den klar.
Tyvärr var den inte det.
Nu tankar han om bilen med en speciell... hur många oktan?
Det är etanol och bensin-blandning 104.
Efter han hade tankat, hoppades vi att han var klar.
Men icke.
Vänta lite. Jag måste sätta i friläge för att komma åt den i mitten.
Hammond, du tar ut hela instrumentbrädan.
Ja, jag måste sätta in ett nytt kontrollbord.
Jag har en ny knapp på den.
Han tar ut hela mittkonsolen.
Hela alltet.
Han fick sätta den i friläge och lyfta bort allt.
-Varför? -Så han kan få plats med en knapp
som låter honom välja vilken sorts bensin han ska använda.
Varför satte de inte bara in den från början?
Så den här går in här med min nya spak.
Det har gått en timme och sju minuter.
Du har faktiskt rätt. Det har gått över en timme.
Herregud.
Så där.
Äntligen var Demon ombyggd.
Det var det dags för förarna att värma upp däcken.
Tre, två, ett, gasa på!
Okej, däcken är varma.
-Är ni redo att... -Va?
Är ni redo att komma till startlinjen?
-Nej. -Vad menar du?
Det där var bara uppvärmning.
Jösses, han klev ur.
Jag har gjort allt byggjobb. Nu måste jag göra inställningarna.
Jag måste ställa in den rätt. Jag har saker att göra.
Jag har fått nog. Ursäkta.
Hej då.
Vi kommer aldrig att göra det här.
Jag måste sätta på drag.
Dragracing arkiverad.
Utmärkt, dragracing-växellåda, dragracing-grepp, motorstyrka.
Kraften måste upp till 840.
Nu går vi på högoktanigt!
Jag har aldrig sett nåt liknande.
Eftersom vår startare var på väg till London
tog vi in ett trafikljus
och var äntligen redo.
Jag ska klå dig, din jäkel.
Åh, ja.
Vad ska du göra nu?
För jag har sett filmen och jag skulle inte göra det.
Jag kör om. Jag tror att jag kör om.
Kom igen, Demon!
Så retfullt!
Det onda vinner! Det onda vinner!
Ja!
Demon vann. Tack.
-För jag vann. -Ja. Du vann.
-Du vann. -Ja.
-Märkte du det? Att jag vann? -Ja, jag märkte det.
I slutet av loppet, om du såg det, var min bil före din bil...
-Ja. -...det innebär att jag vann.
Jag vill bara poängtera att först måste du tillbringa en halv dag
med att bygga om din bil.
Sen måste du tanka den med bränsle som du inte kan köpa
på en vanlig bensinmack.
Men vänta lite, din skit går på det smarta bränslet
hela tiden.
Jag hade räknat med att du inte visste om det.
-Mina herrar... -Nu vet jag det.
Jag tror vi måste enas om
att Mustangen är den enda bilen som utmanar alla muskelbilar.
Den är billig, kraftfull och går på bränsle som man kan köpa
och man kan få den med ratten på rätt sida.
Du fattar visst inte.
Du fattar inte. En muskelbil ska ha 1 000 hästkrafter,
vara okörbar och ha ett löjligt namn.
Den kallas Ready to Rock, det är ett löjligt namn!
Men Hammond, du är inte bara den fysiska hjärnan i den här missionen.
Det är jag.
Du är också ett stort muskelbil-fan. Eller hur?
Jag vet svaret på frågan,
för du sa det på planet på hemvägen, men av de tre bilarna
-vilken skulle du köpa? -Köpa?
-Köpa. -Med egna pengar?
-Ja. -Köpa?
-Ja. -Jag?
-Ja. -Mustangen.
Där ser du! Mustangen!
Och med den här fruktansvärda besvikelsen för dig...
Snöflingor.
...är det dags att avsluta.
Nästa vecka är det en Grand Tour-special
där vi försöker bli det allra första tv-programmet
i tv:s historia
som åker till Colombia och inte använder "K"-ordet.
Till dess, hej då.