DETROIT USA
DET CARIBISKE HAV - VENEZUELA GUYANA - BOGOTA - COLOMBIA - PERU
BEIJING - KINA - CHONGQING
ULAANBAATAR MONGOLIET
DET KASPISKE HAV - GEORGIEN - TBILISI ASERBAJDSJAN - BAKU
PARIS - FRANKRIG - BOURG-ST-MAURICE
STORBRITANNIEN - OXFORDSHIRE - LONDON
SKOTLAND
SVERIGE - OSLO - STOCKHOLM
Hej, allesammen!
Goddag!
Mange tak.
Tak, allesammen.
Wow.
Flot!
Tak, allesammen! Tak og velkommen.
Og i denne uges program...
Loch.
Skotte.
Og to rygende bimmere.
Tak, allesammen. Tak.
Jeg vil begynde med at tale om penge. Bær over med os.
Ser I, hvis I satte 35.000 pund på en opsparingskonto i år 2000,
ville I have 60.000 pund nu.
Men hvis I havde brugt de samme 35.000 pund på en E-Type Jaguar
ville I nu have 100.000 pund.
Ja, stort set alt bare nogenlunde sjældent
eller interessant er en formue værd nu om dage.
Aston Martin DB5?
Den vil koste dig 750.000 pund.
Ferrari Daytona, 600.000 pund.
En Mercedes SL cabriolet vil koste dig mindst 75.000 nu.
Ja, og det er ikke kun eksotiske biler. Ford Escort Mexico? En almindelig bil.
Den koster 60.000 pund nu om dage.
-Tres tusind! -Ja.
Men der er en eller to sjældne og interessante biler,
der lader til at være smuttet igennem nettet,
og hvis priser endnu ikke er røget i vejret.
Så vi besluttede at tage derud
og se, hvem af os var bedst til at finde investeringsmuligheden.
Præcis. Så vi har købt en klassisk bil hver.
Og for at se hvem af os, der fik den bedste handel,
tog vi The Grand Tour til det, som en af vores producere, der er skotte,
altid siger, er det bedste og smukkeste sted på Jorden.
Skotland.
Som mødested valgte vi en hyggelig fiskerihavn nær Inverness.
Og jeg ankom først i en Alfa Romeo GTV6.
I kan forestille jer,
at når en af disse kommer på markedet,
render bilentusiasterne omkring, som om de er med i en zombiefilm,
og det er Black Friday, men nej.
Jeg købte denne her af en 83-årig, der havde haft den, siden den var ny,
og han solgte den kun, fordi hans 84-årige kone
fandt den så svær at komme ind og ud af.
Den har kun kørt 42.000 km, og dog kostede den 10.000 pund.
Og 10.000 pund er kun nok til en omgang drinks
i den verden, hvor den her hører til.
Halløjsa.
James May i en Lancia Gamma Coupé.
En af de flotteste biler nogensinde, men sig ikke, at jeg har sagt det.
Godmorgen, May.
Hvor meget?
13.500 pund.
Og 3.500 pund mere
end jeg betalte for den her langt overlegne Alfa Romeo.
13.500 er et røverkøb for en bil, der har specialbygget karosseri
og er ekstremt sjælden og smuk.
Men den er ikke eksotisk som den her.
Hvad mener du med, at den ikke er eksotisk?
Okay. Må jeg lige forklare dig nogle af denne bils egenskaber? Ja?
Transaksel. Gearkassen sidder bagtil. Dobbeltkobling.
-Skivebremser hele vejen rundt. -Wow.
Usædvanligt for den tid.
En af de bedste motorer nogensinde, 2,5 liters V6.
Det er i øvrigt ikke mine ord.
Det er James Mays ord i bladet Car.
-Ja, det sagde jeg. -Du elsker den her motor.
Det gør jeg.
Og den her har vundet European Touring Car Championship
fire gange. Den vandt British Touring Car Championship.
Den her har også racerblod i årerne.
Gammaen?
Det er en Lancia.
De er det mest succesfulde rallyhold nogensinde.
Ikke mine ord, men Jeremy Clarksons ord.
Og det er en pænere bil.
-End den her? -Ja!
Den er superb.
Den er ikke "superb."
Jeg skal sige dig, hvad der ikke er superbt. Hammond i en Fiat X1/9.
Hvor meget?
2.250 pund!
Nogen så dig komme, Hammond.
Hvad? For en baby-Ferrari, 2.000...
-Kaldte du det lige en "baby-Ferrari?" -Det gjorde han.
Fordi det er det. Centermotor, italiensk, det er lige, hvad det er.
-Hør lyden. -Ja.
Den beroligende lyd af tin mod russisk stål.
Det er en let, lys og sprudlende lyd ligesom bilen.
Hvor mange farver har den været?
Den var sort, så var den rød, så var den hvid,
så var den lyseblå, og nu er den lilla.
Jeg vil tilføje, at det ikke handler om antallet af farver,
men hvor mange biler har den været.
-Godt udtrykt. Den er ved at blive brun. -Brun, ja.
Godt. Jeg vil ikke vende om.
Jeg prøver at regne ud, hvilken Alfa du har købt.
Den bedste Alfa.
-Åh, det en GTV6. -Præcis!
Ja. Hvorfor sidder der plastik midt på motorhjelmen?
Genialt. Motoren i denne bil havde et mindre problem.
Den plejede at smælde bagtil... Faktisk fortil,
og sprænge toppen af motoren, ikke? Så det ville ødelægge motorhjelmen.
Så de satte det her plastikpanel i, fordi det var lettere at udskifte.
Hvorfor sørgede de ikke for, at den ikke sprang?
-Vær nu ikke dum. -De havde travlt.
Dovent. Må jeg spørge? Hvad er kosteskaftet til?
Det er endnu en karakteristik ved GTV6,
når man parkerer den, skal man holde koblingen trykket ned
-med kosteskaftet sådan. -Okay.
Ellers smelter koblingen og svinghjulet sammen.
Javel.
Jeg havde engang en af dem her. Der er ikke meget, jeg ikke ved om dem.
Ja. Når du engang har haft sådan en...
-Ja? -Hvordan var gearskiftet?
Blødt, ligetil.
Det var det ikke, vel?
Nej, det er ikke de helt rigtige ord...
Forfærdeligt. Hvad med andet?
Ja, andet... Jeg ved det ikke, jeg fandt det aldrig.
Præcis.
Lad os nu ikke hænge os i Alfas mindre designfejl.
-Katastrofalt. -Fordi vi har alle tre
-klassiske biler... -Jeg har, ja.
For gode penge.
Vi er i Skotland. Så lad os køre en tur i...
Lad os være ærlige, Skotland er bare en køretur.
-Det kunne vi. -Jeg er enig.
Mens vi er her, kan vi tage NC500.
Hvilket vel... Det...
Kåret af Condé Nast Traveler
som verdens bedste køretur.
Søer, bjerge, det er bare...
Og alle de flotte dele.
Alle de bedste dele af Skotland, ikke?
800 kilometer rundt om Skotlands nordkyst.
I eksotiske italienske biler.
Det ville være... Vent.
-Hvad? -SMS.
Ja. Hr. Wilman.
Der står: "De biler når ikke 500 meter, og slet ikke 800 km.
Så jeg har skaffet tre reservekøretøjer som I kan bruge til at komme hjem,
når det går galt, og bilerne bryder i brand
og eksploderer."
Jeg spekulerede på, hvad de var.
Sjovt.
Hvordan vidste han, at vi skulle køre 800 km?
Det er faktisk en god pointe, for Hammond har lige foreslået det.
-Hvordan vidste han det? -Hvordan fik han tre cykler...
Hr. Wilmans synske evner til side klatrede vi om bord.
Og begav os ud i det kæmpe oliemaleri, som Skotland er.
Det er ikke helt, som turistbureauet
får én til at tro, vel?
Det ligner ikke billedet på kagedåsen.
Det her puds, de kommer på alt,
det er ligesom en dej til huse, ikke?
Dej!
Jeg har indbagt mit hus!
I kan godt se, hvorfor de vil have uafhængighed, ikke?
Og komme væk fra os.
Nej, folk skulle jo nødig komme og ødelægge alt det her, vel?
Jeg havde en fanatisk skotsk nabo i London.
Hvorfor skulle en skotte flytte til London?
Det ved jeg ikke, fordi han ville gøre alt for Skotland.
Bare ikke bo der.
Hed han Sean Connery?
Til sidst kom vi ud af fiskeribyen og befandt os på den åbne vej,
hvor vi kunne komme til sagen
og nyde vores italienske klassikere...
Og Fiatten.
Min bil er så raffineret og sofistikeret, og faktisk
virkelig passet på af den tidligere ejer.
Og tydeligvis elsket og...
En af mine vinduesviskere er lige faldet af.
Du godeste.
-Han kan ikke komme ud. -Jeg kan ikke komme ud.
Bare løft den. Sådan.
Du skal bare køre rundt sådan.
James, lad mig lige sige, at du har kørt fem kilometer.
-Den er repareret nu. -Hvad nu, hvis det bliver regnvejr?
-Lad være med at tænde den igen. -Ja, bare tænd den.
-Jeg vil se, hvad der sker. -Okay.
Klar?
-I Skotland. -Det er Skotland.
-Du får ikke brug for den. -Perfekt!
-For det regner aldrig. -Okay.
Nu hvor vi er alene, seere, kan jeg afsløre,
at vinduesviskerhændelsen virkelig er en detalje
sammenlignet med de andre problemer, denne bil har.
De fleste af dem er med motoren.
Specifikt har Lancia monteret servopumpen
for enden af en af knastakslerne.
Dybest set kan man ikke låse styretøjet, specielt når motoren er kold,
ellers eksploderer motoren.
Termostaten er sat det forkerte sted, hvilket medfører
pludselig overophedning, og så kan motoren eksplodere.
Og der var nogle problemer med pakningsmaterialet, hvilket får
kølervæsken til at blande sig med olien med motoreksploderende resultater.
James, jeg har hørt, at onsdage kan få din bil til at eksplodere.
Så du må være forsigtig i morgen.
Nærhed til træer, søer, græs, lyng, agerhøns eller skotskternet,
alle de ting kan nok få den til at eksplodere.
Hør, jeg sidder her og prøver at forklare seerne,
hvorfor motoren måske eksploderer, og jeg bliver konstant afbrudt
af jeres dumme vitser om eksploderende motorer.
Okay, fortsæt, men skynd dig, før motoren eksploderer.
I mellemtiden i GTV6...
Nej, hvad er det? Er det tredje? Godt, tredje.
Fjerde? Ja. Fjerde.
Er det fjerde eller andet?
Jeg blev på ny bekendt med alle de små særheder.
Kørestillingen er ikke fremragende. Pedalerne sidder alt for tæt på sædet.
Så man skal køre med spredte ben.
Ikke så skidt hvis man er en mand. Men hvis man er en pige, er bukser
en strategi, man må overveje om morgenen.
Men på trods af alle særhederne elsker jeg stadig den her tingest.
Det var mit ejerskab af en GTV6, der lærte mig, hvad biler handler om.
Det kræver personlighed, det kræver fejl at være menneskelig.
Og James May havde ret for første
og eneste gang i sit liv.
Det er en af de bedste motorer nogensinde.
Den mest cremede, blødeste
og smukkeste at lytte til.
Der er ikke udstødningsstøj. Det er faktisk motoren.
Mens James og jeg nød vores klassiske fuldblodsbiler,
kørte Richard videre i sin lilla Fiat.
Slip de 80 hestekræfter løs.
Den vejer kun 960 kilo.
Fiat solgte 170.000 X1/9'er.
Så den er ikke lige så sjælden som deres.
Men lad os stille sjældenheden i kontrast med modsætningen, popularitet.
For det var det, den her bil var. Enormt populær.
Og forlygterne kan klappes op.
Ja.
Jeg klapper dem ned igen nu.
Jeg kan gøre det, når jeg vil.
En lille klage over Fiatten er, at pedalerne er meget, meget små
og sidder tæt sammen. Og hvis man prøver at bruge dem
med for eksempel sine fødder,
vil man bemærke, at éns fødder er for store.
Man skal virkelig kun bruge en tå på hver.
Snart så Hammond en racerbane og foreslog, at vi tog en tur på den.
Så snart vi ankom, blev det tydeligt, at ikke kun pedalerne var et problem.
N.S.K.C. LTD. LITTLE FERRY RACERBANE
Det er ret høje omdrejninger.
Ja, tomgangen er ret høj.
Er det tomgangen?
Ja, den er frisk.
Eftersom det faktisk var en gokartbane,
var den for snæver til billøb.
ADVARSEL - MOTORSPORT KAN VÆRE FARLIGT
Så jeg besluttede at afholde en lille drifting-konkurrence.
Kom nu, lille Fiat.
Det virker ikke.
Den har bare ikke nok kræfter
til at svinge bagpartiet ud.
Selvom min Alfa havde dobbelt så mange hestekræfter som Fiatten,
gik tingene heller ikke godt for mig.
Man kan ikke svinge bagpartiet ud i en GTV6. Det kan man bare ikke.
Klar? Det er bare mere og mere vejgreb.
Jeg ved, Roger Moore driftede i en GTV6 i Octopussy,
men så kørte han ind i et hegn og måtte klæde sig ud som en klovn.
I Gammaen var jeg sikker på, at jeg havde haft succes, hvor mine kolleger fejlede.
Så er det nu.
Lancia er et af de største navne i rallyhistorien.
Så kontrolleret drift burde være naturligt for den her.
Som jeg nærmer mig hjørnet, får den lidt med hæl og tå, og...
Brems, og så letter den.
Nej.
Dette tidspunkt huskede jeg pludselig noget vigtigt.
Den er forhjulstrukket, ikke? Hvad tænkte jeg på?
Den kan ikke drifte.
Men heldigvis kunne et medrevet lokalt publikum
finde en løsning.
Hvad jeg gør, er at tage baghjulene af,
jeg lukker luft ud af dækkene og sætter disse plastikringe på,
og så puster jeg dækkene op igen, sætter dem på igen,
og det giver bilen det løse bagparti, man skal bruge til at drifte.
De er bare... Det er ligesom at sætte isoleringstape på baghjulene
på sine Scalextric-biler.
Vent.
Uden hjælp fra andre på denne iskolde dag
var drift-dækkene hurtigt på.
Så er det nu.
Okay, drej ind, få den til at skride, og så...
Han ramte det ikke.
Denne underholdning fortsatte i et lang stykke tid.
Niks.
Indtil endelig...
Ind med bremserne.
Hold den! Fantastisk!
Han drejede rattet.
Han gjorde noget ved den.
Ja!
Ja.
Det ser sjovt ud. Det skal vi. Vi prøver det.
Nej, det er det eneste sæt.
Hvad, af dem?
Ja, det er det eneste sæt, så vi kan ikke.
Nej... Vi kan lave nogen.
Har du spurgt, om vi må låne den her skraldespand?
Nej, men de får ikke brug for den.
Og roter.
Den skal udenom.
Det vil kræve lidt overtalelse.
James May har lige driftet helt perfekt bag dig.
Det er endnu af den slags sære dage.
Med sine dæk-dækkener lavet, holdt Hammond ikke igen.
Det her bliver...
Helt ærligt, han når ind i det sving, og så...
Hvor kan helikopteren lande?
Her kommer driftet.
Og han drifter!
Komplet ude af kontrol.
Lad os prøve igen.
Okay, en... Nej, den er faldet af. Det kan blive interessant.
Og jeg drejer ind. Drifter!
Nej! Der er... Jeg kan ikke styre.
Irriterende nok holdt Hammonds enorme fiasko ham ikke
fra at montere sin latterlige anordning på min dyrebare Alfa.
Og fra at insistere på, at jeg prøvede.
Tænk på det mas, Alfa Romeo havde med at gøre den her bil udsøgt.
Tænk på det mas, Pirelli havde for at få dækkene til at gribe ordentligt.
Og så kommer Hammond med en spand.
Nå, vi prøver.
Hvad var det for en lyd?
Hele bilen vibrerer.
Ja, det er en kæmpe vibration.
Hammond, din tåbelige idiot, du har komplet ødelagt bilen!
En inspektion af undervognen afslørede dårligt nyt.
Den er faldet af. Så drivakslen er nu...
Den forbinder stadig gearkassen eller transakslen til motoren,
men kun i en tynd tråd.
Hvis jeg gav mere end så meget gas, ville den falde af.
Hvis jeg kører videre, er det slut for Alfaen.
Interessant. Min bil virker, og jeg vil gerne have noget at drikke.
Hotellet er godt 40 km væk.
Så jeg smutter videre, hvis det er okay.
Nej, du kan ikke efterlade mig nu.
Hvad mener du med, at jeg ikke kan forlade dig nu?
Har du set, hvor koldt det er?
Jeg kan ikke se, hvor koldt det er, men jeg kan mærke det i...
Nej, men jeg har faktisk lige kigget.
"Støvregn, seks grader, føles som to."
-Ved du, hvad der ville varme dig op? -Hvad?
En cykeltur. Det virker altid.
Toogtredive kilometer gennem den her
iskolde intethed.
Hej, Richard "Hamsteren" Hammond!
Er din bil varm og tør? Jeg tjekker bare.
Ja, jeg er varm og tør. Er du varm og tør?
Jeg er meget varm og tør.
Jeg har villet spørge, vil du have en stor gin og tonic i baren?
Ja. Og vi har... Der er ikke langt i bil.
Gud, helt ærligt!
Tvær det ud!
FLERE TIMER SENERE
-Vi må øve det. -Hvad?
Hvad vi skal sige, når han...
Vi er med i morgen-tv, du sidder i sofaen.
Okay.
"Godmorgen, hos os er James May." Sådan taler de.
Han har lige hørt om bortgangen
af sin medvært og kollega, hr. Jeremy Clarkson.
James, hvad siger du til, at hans lig blev fundet
i en grøft med en cykel i morges?
-Blev det det? -Ja.
Det passer ikke, vel?
-Nej. James. -Undskyld, kan du gøre det igen?
Det er radio, okay? "Godmorgen, fem over ni, James May er hos os.
Til morgen har vi lige hørt om den triste bortgang..." For fanden!
Hvad?
Al den øvelse. Det er spild af tid.
Fordi han er derude lige nu og kæmper med en cykellås.
Du ser ud til at fryse!
Det er koldt! For helvede. Hvorfor virker den ikke?
Avisdrenge kan bruge dem, makker!
De kan bare stjæle den. Jeg er ligeglad.
-Han har ladet nøglen sidde. Fjols. -Ja.
Gud.
Kom nu.
Hammond!
Næste morgen blev den fredelige stilhed ødelagt
af et skrig fra et dyr i nød.
Clarkson!
Hvor er mit tag?
Nå.
Skiderik.
Hvad var det?
Hvad... Det kan du ikke mene.
Nej.
Han har ikke. Så syg er han ikke.
-Godmorgen. -Hvad?
-Godmorgen. -Ja, ja.
Hvorfor har du kørt dit tag over?
Clarkson. Han er syg.
Nyd din dag på din cykel!
Skiderik.
Nu fryser jeg selvfølgelig.
Jeg har lånt en jakke af kameramanden.
Han er 190 cm og vejer 115 kg.
Jeg sidder i en lille, stilfuld, italiensk sportsvogn
og burde se godt ud. Jeg ligner en gnom med forfrysninger.
Råddent træk. Jeg ville ikke finde mig i det.
Det eneste, der bekymrer mig, er, at han måske får noget motion
på sin cykel.
Tror du, at han allerede er blevet til en af de bitre cyklister,
der hader alle, der har en bil?
Jøsses.
Hvad? Helt ærligt!
Den har han ikke repareret.
Godt. Nå...
Jeg må sige, at den eneste grund til, at vi mødtes på en strand med boreplatforme
og kørte gennem et boligkvarter fuld af kanyler,
er, at vi vil irritere vores skotske producer.
Ja, men vi fortæller jer ikke, hvad Gav hedder. Det lover vi.
Nej. Vi siger ikke hans navn.
Nå, men det bliver mere solrigt og flottere i anden del,
når vi endelig når til North Coast 500,
og det kommer vi til senere.
Ja, men nu er det tid til at sige goddag
til debattens gamle dame,
der sidder i snakkens busskur
på Samtalegaden.
SAMTALEGADEN
-Den kan jeg ikke huske. -Det husker jeg ikke ske.
Nå, men jeg vil holde mig til filmen i Skotland, hvis jeg må, James May,
for på et tidspunkt sagde du,
at du satte de der plastikdimser på din Lancias baghjul.
Fordi det var ligesom at sætte isolationstape på baghjulene
af en Scalextric-bil.
-Ja. -Hvem har gjort det?
-Jeg har. -Ja, men du sagde det,
som om det var noget, alle har gjort.
-Det gjorde han. -Det er ligesom at sige:
"Kan du huske, da du stjal dine første gamacher?"
Du ved, hvordan det er, Hammond, når du har Marmite på testiklerne.
Ja.
Ja, ja.
Vent. Scalextric-biler har for meget greb.
-Det er problemet. -Nej, de har ikke.
Det er derfor, de ender under sofaen.
De ryger altid af i alle hjørner.
De har for meget greb. De overstyrer pludseligt og voldsomt,
og man kan ikke kontrollere det. Hvis man sætter isolationstape på baghjulene,
kan man reducere grebet og få dem til at skride...
-Gud, du har faktisk gjort det. -...og så har man kontrol.
Selvfølgelig har jeg gjort det.
-Hvem her... -Din barndom...
Hvem her har sat isolationstape eller nogen form for tape
på baghjulene af en Scalextric...
-Der. -Slet ingen.
Har du?
Hvor meget skal man kede sig for at tænke: "Her er, hvad jeg vil i dag."
Alle bortset fra den dame der
har aldrig sat isolations... Det er din værste forklaring nogensinde.
-Tal med mig bagefter. -Nej, det er ej.
Hans værste forklaring var, da vi slog fartrekorden på vand.
Og han forklarer dig, for at gøre tingene klart...
-Ja. -Hvordan bådene styres,
-som man kan styre... -Ja.
...på vores Pond Bug, fungerer på samme måde
som flyinstrumenter, som man ikke kan styre.
Præcis. Men det er James May-måden, at forklare noget, man forstår,
-på en måde, man ikke forstår. -Ja.
-Vent nu lige. -Hvad?
Vent lige. Du er en mand, der ikke kan trække et armbåndsur op
uden at prikke nogens øje ud,
og du sagde i den film,
at du havde repareret drivakslen på den Alfa Romeo.
-Det gjorde jeg. -Gjorde du?
-Jeg ringede da. -Gjorde du?
Det er det samme. Jeg ringede,
og en mand kørte utroligt nok helt fra Wiltshire til Inverness
med den reservedel, jeg skulle bruge.
Hvor gavmildt. Og du reparerede den?
-Jeg kiggede da på. -Ja.
Det er den her del, der var itu. Man kan se den del, der faldt af.
Ikke?
Og det er åbenbart en kendt fejl på GTV6.
Alt er en kendt fejl. En GTV6 er en kendt fejl.
Skal vi ikke gå videre?
Jo, lad os gå videre til en rigtig samtale.
Land Rover har annonceret, at 70% af befolkningen lider af køresyge.
Og de siger, at i fremtiden vil deres biler have et klogt system,
der fornemmer, hvornår man bliver syg,
og så justerer det kabinetemperaturen og affjedringen derefter.
-Og jeg synes, det er en god idé. -Det er ret klogt.
Det er ret interessant. Men jeg må sige, at jeg aldrig
har haft nogen form for køresyge, men jeg er taknemmelig,
for jeg har mødt en mand, der var. Det var på en færge over kanalen.
Meget hård sø. Alle var syge på nær mig.
Og jeg gik ind på toilettet, og der var en fyr,
og han lå på gulvet med ansigtet nedad. I ved, på både er der en kant
ved døren, der holder vandet ude. Og den var fuld af opkast.
Og som båden gyngede, kom den her lille minitsunami
og ramte ham i ansigtet.
Og da jeg gik forbi ham, så han op på mig og sagde:
"Slå mig ihjel."
Men det bekymrende var, at jeg ved, han mente det.
Har nogen haft søsyge? For jeg har.
Man vil oprigtigt gerne have, at nogen slår én ihjel, når man er søsyg.
Det vil man virkelig.
Det andet, der bekymrede mig ved det skib var, at der må have været,
jeg ved ikke, 5-600 mennesker om bord. Alle kastede op overalt,
vandrette og lodrette overflader, loftet, maden, alt.
Hvad gjorde de ved den, da de kom frem?
-Sank den. -Tror du, det er nok?
Nogle gange er man nødt til det. Man har intet valg.
-Ja. -Det skete for mig.
Vores barndomsbil, en Hillman Avenger,
min lillebror kastede mælk op på bagsædet.
Vi skrottede den. Den var færdig.
-Faktisk... -Det var bare...
Okay, jeg vil indrømme noget.
Er du sikker?
Jeg kørte tværs over Korsika, jeg var sent på den til et fly, og min søn
sad på bagsædet, han var nok ni eller ti.
Jeg kørte ret hurtigt, det er bjergveje, som I ved,
på Korsika, en varm dag, og han kastede op med eksplosiv kraft,
og indtrækket var en slags tykt velour.
Da vi nåede tilbage til biludlejeren, stadig sent på den,
og fyren kom over for at tjekke bilen.
"Det er okay, makker, den er i ét stykke."
Og jeg foldede bagsædet ned.
Det gjorde du ikke!
-Ja, bare... -Din syge mand!
Jeg ved det.
-Og så efterlod du den? -Ja, jeg lod den bare stå.
Så et sted er der en knægt, der får to euro om dagen
for at rengøre afleverede lejebiler.
Og han mødte den skrækkelighed.
Jeg ødelagde hans liv. Men grunden til, at vi talte om køresyge,
er, at RAC... I ved, at RAC altid er med på udviklingen.
De har udgivet et råd, der lyder:
"Forældre kan forhindre børn i at blive syge, hvis de kan få dem til at se
på horisonten fremfor skærmene på deres mobiler eller tabletter."
-Held og lykke. -Det er noget sludder.
"Børn, kig på horisonten, det er mere interessant end
Angry Birds eller Fortnite, eller hvad du nu end spiller."
RAC, måske kan I også overtale dem til at rydde op på deres værelser.
Nå, så er "opkast" dækket. Lad os gå videre.
Jeg vil gerne gå videre med lidt mere samtale.
Politiet i Dubai afprøver en svævende motorcykel.
Det er faktisk en svævende motorcykel. Her er den. Se.
Se den tingest. Åh gud.
Den koster 117.000 pund og kan flyve 100 km/t.
Den kan flyve i 25 minutter. Se den!
Ja, jeg kan se et par ting.
Som køretøj til politijagter, er der et problem,
hvis man kørte 99 km i timen, ville man slippe fra den.
Faktisk kunne man køre mindre, men i over 25 minutter
og stadig slippe væk.
Her er endnu én, I nok ikke har overvejet.
Hvis man faldt af, ville man falde gennem sit eget fremdriftsapparat.
Jeg er ligeglad, for kig på den. Jeg vil have sådan en mere,
end jeg vil have begge mine lunger.
Det er simpelthen det bedste. Jeg vil virkelig have...
James, kan du forestille dig Richard Hammond på sådan en?
Bogstaveligt talt flere minutters morskab.
Præcis. Og så ville du bare være en tåge.
Du ville være et tyndt lag på den nærmeste bygning.
Man ville faktisk kunne gå gennem Richard Hammond.
Se, der er en pyt af Richard Hammond.
Okay.
-Lorteidé. -Nå.
Mange mennesker har fået den idé,
at jeg ikke kan lide elektriske biler.
Med god grund, for hver gang du har en elektrisk bil,
kommer du tilbage til kontoret mandag morgen
med endnu en skrækhistorie.
Det er, fordi man ikke kan oplade dem.
-Her kommer det. -Det kan man ikke.
Sidste weekend havde jeg en Jaguar I-Pace. Det er en virkelig god bil.
Og det er grunden til, at jeg intet har imod elektriske biler.
Det er den nye Jag, og den er skøn. Skøn at sidde i og skide hurtig.
Langt bedre end en Tesla på mange, mange måder.
Fremragende. Men jeg tog den med herop.
Jeg sluttede den til min gård. Øjeblikkeligt mørke.
Det er en gård, der kan forsyne hele Vesteuropa
med grøntsagsolie i tusind år.
Slut én Jag til den, og så er jeg i det 13. århundrede.
Slet ingen elektricitet. Så tog jeg den med hjem til en ven
og sluttede den til der, han har mere moderne elektricitet.
Jeg lod den stå natten over, og den havde kun suget nok strøm natten over
til at nå 46 km væk.
Det er fordi, du stikker den i et stik fra det 14. århundrede.
Du skal bruge en rigtig, moderne, hurtig oplader.
Hvor længe vil det tage?
-Femogfyrre minutter. -Jeg har ikke 45 minutter.
Jeg har kun 130.000 timer tilbage, James, før jeg dør.
Jeg vil ikke bruge nogen af dem...
-Hvad? -Vent lige,
det er noget, du er begyndt på.
-"Jeg har kun 130.000 timer..." -Det falder.
-Det falder nu. -Hvor...
Det er en skøn tanke.
Det falder.
Det gør det. Kom nu videre, jeg mister værdifuld tid.
Okay, men jeg vil gerne vide, hvor kommer det tal fra?
-Hvorfor er du pludselig... -Har du en telefon?
-Ja. -For det har du altid.
For han glemmer altid at lægge den. Okay.
Hvor længe tror du... Du behøver ikke sige det til nogen,
-hvor mange år tror du, du har tilbage? -Jeg har en regnemaskine...
-År, jeg har tilbage? -Ja, og gang så det med 365.
-Javel. -Og gang det med 24.
-Ja. -Hvor mange timer har du tilbage?
394.200.
Hvor mange af dem vil du spilde på at oplade en bil...
Og sidde og vente på en bil, der lader op. Jeg gik på BBC iPlayer forleden,
og der stod: "Du skal nu registrere dig for at bruge dette."
Nej, det skal jeg ikke. Jeg har ikke tid til det.
Jeg vil være død, før jeg er færdig.
Jeg har 14.200.
Kan I se det?
-James... -Hvad, timer?
Ja.
Det er om en uge fra på tirsdag.
Hele pointen med øvelsen er,
at du skal tænke på nummeret.
Så "Åh, det er resten af mit liv,
jeg må hellere lade være med at overdrive, jeg vil være beskeden."
Jeg bliver forhåbentligt positivt overrasket.
-Næste uge. -Jeg tror...
Vi kan nok afslutte Samtalegaden her
med James Mays triste bortgang.
Når som helst nu.
Jeg vil tale om BMW M5, der altid har været, og som jeg er sikker på,
at alle her ved, den ultimative Q-bil.
Det er en spruttende galning i Geoffrey Chaucer-udklædning.
Men den nye M5 er turboladt, så den er god ved isbjørne,
og den er firhjulstrukket, så den er sikker,
og den har automatgear, og det hele er fint.
Men er det det, vi vil have?
Lad mig først forklare den grundlæggende opskrift på en BMW M5.
Det er en firedørs sedan med et bagagerum bagi,
plads til fire forretningsmænd i midten
og en monstrøst kraftig motor foran.
Det er hovedsagen ved en M5. Den skal være ekstremt hurtig.
Og den her, siger de,
er den hurtigste nogensinde.
Så jeg er kørt op ved siden af nogen i hans letvægtsløbegrej
og hans AMG-træningssko.
Mens jeg sidder i et par kraftige sko og tunge læderbukser.
Hvilket betyder, at jeg vil tabe.
Eller vil jeg?
Det gør ondt.
Jeg har lige nået 100 i timen på tre sekunder.
Jeg kan ikke læne mig fremad.
Det er 160 i timen på omkring syv sekunder.
Tohundrede.
216 i timen, som jeg kører over stregen.
Det var utroligt.
Den billige, tunge firedørs-sedan
slog lige sportsvognen.
Det er en M5's job.
Ved første indtryk lader den nye version til at opfylde
alle de vigtige M5-krav.
Den er fornuftig, og takket være 592 hestekræfter
er den hurtig som en Ferrari.
Men hvad med turboladerne og automatgearet,
og hvad med firhjulstrækket?
Betyder det så, at den ikke længere kan være bindegal?
Nej. Ikke rigtig.
Ja, fordi en stor del arbejde er blevet gjort for komplet
at fjerne understyringen, og som I kan se,
føles styringen lidt sær.
Og ja, fordi motoren er turboladet,
er soundtracket lidt dæmpet.
Det er som at høre nogen spille bas i nabolokalet.
Men derudover...
Der må være forsinkelse på turboen. Det er der nødt til.
Men jeg kan ikke mærke det.
Og automatgearet må skifte langsommere, end det ville
med en dobbeltkobling, men...
...den føles stadig ret hurtig.
Og selvom der trækkes på alle fire hjul, kan den stadig det her.
Kors i røven.
Hvis du vil gøre det her hele tiden,
kan du faktisk slukke firhjulstrækket.
Seriøst. Du kan slukke det.
Bare lade den trække på baghjulene.
Og opføre sig som et komplet fjols.
Ja!
Og det er kun begyndelsen på M5'erens tilpasningsevne.
Man kan vælge mængden af vejgrebskontrol.
Man kan vælge hvor sporty og responsiv, motoren skal være.
Hvor ubehagelig køreturen skal være.
Hvor meget kød, der skal på styringen, hvor hurtigt den skal skifte gear,
eller hvad man vil se på displayet.
Man kan endda vælge, hvilken slags lyd udstødningen skal lave.
Og se den her.
Den her menu lader mig vælge,
hvilken duft udluftningen skal lave.
Jeg kan få Blue Suite med et anstrøg af vandperler,
eller jeg kan få den her, der giver et gyldent bad af brændende aromaer.
Og det er meget Pacific Rim og computergrafik, og det er fint.
Men sandheden er,
at forretningsmanden i 50'erne, der vil købe den her bil,
aldrig vil ændre på duften eller noget andet.
Han vil sætte den i firhjulstræk i komforttilstand første dag
og lade den stå der for evigt.
Og hvis han vil gøre det, må der være et bedre alternativ.
Den laves af et tysk tuningsfirma ved navn Alpina.
Og det er endnu et bud på, hvad en hurtig BMW burde være.
Den koster cirka det samme som en M5
og har en meget lignende 4,4 liters biturboladet V8.
Den har også firhjulstræk og automatgear.
Men denne bil er ikke udviklet på en racerbane.
Alpinas chef siger, at hvis man bygger en bil, der er god nok til Nürburgring,
bliver den ikke god på gaden.
Og han har måske fat i noget.
Så i stedet for at gøre foraffjedringen fast og raceragtig
indstillede de den til at kunne håndtere huller i vejen.
Og de ændrede styringen, så den kunne dreje
mere som et rutefly og mindre som en F16.
Indeni gav de den blå instrumenter
og et tyndere rat og blødere læder.
Og se her, det er noget, man ikke får i en standard-M5.
Det er en "ekstra komfort"-indstilling,
hvor forretningsmanden i 50'erne kan bruge sit liv
på at suse rundt.
Men jeg tror ikke at den grundlæggende opskrift på den hurtige BMW er ødelagt,
for det er den virkelig ikke.
Den yder faktisk over 600 hestekræfter. Det er mere end i M5'en.
Den har også større moment.
Og der er ingen barnepige-begrænsninger.
Så den kan nå op på 328 km/t.
Betyder det så, at på en bane
kan den komfortable vogn følge med den ultimative sportssedan?
Selvom det var sjovt at finde ud af...
...er svaret nej, ikke rigtigt.
M5 er strammere, mere fast, mere "på pletten."
Så tag ikke fejl, på en bane
vil M5 trække fra den, det gør den faktisk.
Vi er begge kattedyr, det er bare sådan,
at han er en gepard, og jeg er en løve.
Hvis du går op i at trække tiendedele af et sekund
af din omgangstid på en racerbane,
er du bedst tjent med en M5.
Men til at køre hjem på M4-motorvejen i den virkelig verden,
som er det, jeg skal til,
vil jeg hellere bruge Alpinaen.
Så det gør jeg.
Meget interessant.
-Flot. -Interessante observationer.
Meget.
Så efter alt det vil du have den dårligste bil.
-Ja, fordi den er bedre. -Den lyder bedre for mig, må jeg sige...
Siger fartens stemme?
Hør her, lad os finde ud af,
hvor hurtigt M5 når rundt på Eboladromen.
Og den er i gang!
Hun holdt bremsen i for en hurtig start,
og det virkede tydeligvis.
Den flyver ind i Den ikke lige.
Se! Det er lidt fugtigt!
Hun må tage fat i det tykke rat.
Et brøl fra de fire udstødninger på accelerationsfasen,
og nu suser hun ind i Dit navn her. Det ser lidt farligt ud.
Men det er en bil på næsten to tons.
Den kaster sig frem under opbremsningen, men holder sig i hjørnet,
og nu er der gas på igen.
Begge turboer lader op til den hurtige returkørsel.
Det ser godt ud. Farten sænkes lidt her på midtpunktet.
Klar? Ja! Hårdt til bremserne til Gamle dames hus.
Det er her, understyringen viser sig.
Men nej, det ser godt ud. Ikke dårligt for sådan en kvie.
Den tager ingen fanger i sus mod Strømstation.
det er tortur for Pirellidækkene. Så er der kun Mark med får tilbage.
Fint igennem og over stregen!
Det ser godt ud.
-Den ser tung ud. -Tung.
-Gør den ikke? -Den ser lidt tung ud.
Nå, der er omgangstavlen.
Man kan se den gamle M5 dernede på 17. pladsen. Hvad er det, 1:24,2?
GT OMGANGSTIDER
Lad os se, hvor den nye ender.
Er den hurtigere?
-Det er den. -Ja.
Du godeste! Fire sekunder hurtigere!
Det er svimlende, ikke?
Absolut fantastisk.
Og jeg må sige, at vi tog tid på Alpinaen.
Men vi har ikke filmet det.
Hvorfor ikke?
Fordi den vil være langsommere.
Det er den!
Du vil ligne en idiot, hvis den ikke er.
Det er jeg, men det vil den ikke være.
Lad os finde ud af det, lad os se, hvor den ender.
Det er Alpinaen.
Se selv? Langsommere, som jeg sagde. Men 1:21,6, ikke dårligt.
Så hvis du vil have en fast, hurtig supersedan,
er hans råd at købe den mere slaskede og langsomme.
Den er bedre!
Det er igen et klart køberåd denne uge.
Det er det. Nå, lad os komme videre til et rigtigt køberåd.
Lad os komme tilbage til vores film i Skotland.
I aften kører vi turen langs North Coast 500
omkring Skotlands top
i nogle smukke, italienske klassikere
og Fiat X1/9.
Ja, men I to havde begge mekaniske problemer.
-Ja. -Ja, det havde vi,
men vi håbede stadig inderst inde, at tingene ville blive bedre.
Idet vi kørte fremad, fortsatte vores italienske klassikere og Fiatten
med at levere uventet underholdning.
Jeg vil vise jer en fantastisk funktion ved denne bil.
Her er kontrollerne til varmen og ventilationen.
Den står på "varm," fordi det er en kold dag.
Men se, hvad der sker, når jeg tænder klimaanlægget.
Den er hjemsøgt!
Så I det? Se.
Jeg tror, jeg køler mig selv ned.
Mit hoved klør på grund af hatten, men tager jeg den af, fryser jeg ihjel.
Snart insisterede Hammond på at stoppe for en kop te
for at forhindre forfrysninger.
Jeg fik en tanke.
-Meget ukarakteristisk af dig. -Nej.
Det må være første gang.
Nej, det er baseret på erfaring og viden.
Okay. Problemet med NC500 er, at kører vi hele denne vej rundt,
går vi glip af den her del.
Vi er her, ikke? Og vi går glip af vejen.
Som jeg har kørt på.
Og den er smuk. Ikke kun landskabet, der er utroligt,
men selve vejen.
Undskyld, men hvis vi bare kører her...
Ja?
Så er det ikke ligefrem NC500, vel?
Nej, men hvad nu, hvis vi skaber vores egen rute for The Grand Tour?
Vi kan kalde det
"Skotlands højlands mellemstykketur."
Hvor langt er det?
Godt 460 kilometer, hvis vi tager den.
Skotlands højlands mellemstykketur 460.
Det ville være... Nej, vent, det fungerer ikke helt, vel?
"Kører ekstremt godt i Skotland."
-"460." -Ja.
Så Kører ekstremt godt i Skotland, 460.
Det skal nok virke. Se, det er din anden tanke i dag.
Det er på grund af hatten.
Med den nye rute på plads tog vi af sted.
Og det viste sig ikke at være helt, som Hammond havde sagt.
Det var meget, meget bedre.
Du godeste!
Ja, udsigten!
Den er fantastisk! Se den!
Det er himlen!
Og ikke kun landskabet, der er fantastisk, men selve vejen.
Snoningerne, svingene, overfladen.
Man skal have de rette ingredienser i den rette rækkefølge
på det rette sted. Det er kompliceret.
En virkelig fabelagtig vej, men den her forslår.
Absolut storslået.
PENIS 287
gør det virkelig godt her.
Jeg vil vædde med, at min bil ser elegant ud i dette landskab.
Det er det her, GTV6 er bygget til.
Åbne, bølgende veje.
Der er intet som lyden af en V6, der brøler sig frem.
Det er det, kørsel handler om. Det er drømmen.
Faktisk var øjeblikket så magisk,
at det distraherede mig fra noget, der havde bekymret mig hele dagen.
Det er den 11. april i dag. Og jeg vil ikke lyde som Æslet,
men det er min fødselsdag. Og de to har ikke husket det.
Hele holdet har sagt tillykke.
Instruktøren har sagt tillykke. James og Richard? Intet.
Ullapool, 42 kilometer.
Ullapool, der kan jeg måske få balanceret drivakslen.
Det er en ret stor by.
Venner, hvor langt er vi fra hotellet nu, ved I det?
Godt 50-60 kilometer.
Eftersom det ikke er sent, kører jeg til Ullapool
og ser, om jeg kan få balanceret min drivaksel.
Hvad gør du?
Den vibrerer og vil beskadige bilen,
så jeg vil have den balanceret, så vi ses på hotellet senere.
Det er ukarakteristisk af Jeremy at ville reparere sin bil,
men det er faktisk belejligt for mig og Hammond.
Vi har noget i tankerne.
Sagen er, at vi ikke havde glemt, at det var hans fødselsdag,
og nu, hvor han var væk, kunne vi køre i forvejen
og arrangere hans overraskelsesfest.
Ballonerne kommer her.
Det er flot.
Okay, løsn den,
og det vil lade drivakslen sætte sig, hvor den har lyst.
Mens den nærsynede orangutang ødelagde sin bil,
havde jeg travlt i køkkenet.
Til Jeremys fødselsdagsmåltid tilbereder jeg
hans livret, spaghetti bolognese.
Men eftersom det er hans fødselsdag, og eftersom vi er her,
giver jeg den et skotsk tvist.
Pastaen og saucen er klar. Han vil elske det.
Men det er nu, jeg giver det et skotsk tvist.
Ind med den, og så henter jeg den om et minut.
Nu burde den her være klar.
Ja.
Og det er nu, det bliver skotsk.
Man lægger den meget forsigtigt ned i melet.
Drys den og hold den sammen efter bedste evne,
grillen har hjulpet, og nu over i det her.
Et godt lag over det hele.
Og så forsigtigt ned i den her,
ned i olien.
Åh, ja.
Ja, jeg gør det.
Jeg ville sige, at den er klar.
Åh, ja.
Det ser godt ud.
Og der har vi det. Spaghetti MacBolognese.
Mens Richard indbagte og dybstegte alt inden for synsvidde...
I med jer, mine skønheder!
...organiserede jeg gæsterne, der nu alle var ankommet
og ventede på fødselsdagsbarnet.
Halløjsa, her er det.
Her er det.
Du godeste...
Countach, Lancia 832.
Der er åbenbart et træf for klassiske biler.
Vent lige...
Tænk engang!
I huskede det!
Selvfølgelig huskede vi det.
Faktisk er det bedre end det, vi holder fest for dig.
Nej, men James...
Der er et træf for klassiske biler.
Nej, det er dine gæster. Til din fødselsdagsfest.
Har du inviteret klassiker-entusiaster til min fødselsdagsfest?
Italienske klassiker-entusiaster.
-Vi taler om differentialer. -Ja.
Produktionsnumre og stelnumre.
Præcis. Jeg må ordne musikken,
så vi ses om lidt.
-Musikken? -Ja. Det er en fest!
Et sidste strejf. Garniture.
Fordi vi spiser med øjnene.
TILLYKKE JERMY
Og klassiker-entusiasterne var skønne mennesker.
Med endnu skønnere biler.
Se den lige. Ved du, at jeg aldrig har kørt i en 832?
Men at tale med dem viste sig at være svært.
Var de ikke på vej til Amerika og endte her og tænkte...
Men det kunne være værre.
Og det blev det, for det var tid til at sætte os til bords
til Richards skotske middag.
Indbagt spag-bol efterfulgt af friturestegt kage.
Og som afslutning på aftenen...
Åh nej.
...holdt James en interessant tale om alle de biler, jeg har ejet.
Det er sært, at han er bilentusiast, ikke?
Men snart gik Jeremy videre fra VW Scirocco GLI MK1
til en VW Scirocco GTI MK2.
Registreringsnummeret var...
Jeg har aldrig vidst, om du havde manuelt gear
eller den første generation F1 semiautomatiske gearskifte, der...
Det er sjovt at vide, at det ikke var en CSI, men en CSO, og forskellen
er forkromede hjulbrønde og anderledes hjul, ikke?
Eller noget i den retning. Striber?
Forskellige hjul, og den havde aluminiumsdøre.
Selvfølgelig havde den letvægtsdøre og -karosseri.
Motorhjelm og bagagerumsklap.
...men denne gang var det V8'eren. I mørkeblå?
Eller var den sort? Er der nogen, der vil gætte?
Traditionalist, som han er i dag.
Kører i en VW Golf GTI i grå.
-Du glemte den sorte CLK. -Jeremy Clarkson... Hvad?
Du glemte den sorte CLK.
Ja, den står ikke på listen.
Hvilken researcher har samlet den her liste over alle Jeremys biler?
Du har ikke engang skrevet talen!
Selvfølgelig ikke!
Det er den værste fødselsdagsfest nogensinde!
Helt ærligt, vi gjorde en indsats. Nå, skal jeg hente sækkepiben?
Næste morgen var vi tidligt på farten.
Det er den første 12. april
siden 1972, hvor jeg ikke har haft tømmermænd.
Takket være verdens dårligste festarrangører,
d'herrer May og Hammond.
Åh, nej. Vibrationen er tilbage.
Hvorfor kan jeg ikke noget?
Men på trods af mine problemer skinnede solen.
Og Skotland var smukkere end nogensinde.
Hammond har vist sig fra sin gode side på denne rute. Det har han virkelig.
Hammond?
Hallo, ja?
Man kan ikke komme udenom, at din PENIS
er præcis den rette længde og smuk.
Jamen tak.
Er du ikke enig, James May?
Jeg indrømmer det nødigt, men det er helt korrekt.
Der var nu kun 80 km tilbage til slutpunktet.
Så det føltes som et godt tidspunkt at opsummere vores vidunderlige biler
og Richards Fiat.
Nogle biler opnår klassikerstatus, fordi de er er sjældne og fuldblods.
Såsom disse to. Og dermed må man acceptere,
at de er sarte og temperamentsfulde.
Nogle biler opnår klassikerstatus,
fordi de blot er virkelig gode.
X1/9 var god, da den blev designet og bygget,
og er det stadig i dag.
Og dertil kostede den kun lidt over 2.000 pund.
Irriterende nok har jeg haft et lille problem med min forlygte.
Men den er begyndt at knibe øjnene sammen, så...
Jeg synes, det ser lidt frækt ud.
Lidt sørøveragtigt.
Sådan!
Sjælden, interessant, smuk.
Det er de kriterier, hvormed man bør bedømme,
om en bil er en sand klassiker eller ej.
Den skal være mindst to af de ting for at kvalificere sig.
Så lad os se på Lanciaen.
Den er helt sikkert smuk.
Den er et superbt hit i bildesign. Og den er sjælden.
Jeg søgte lidt på den på nettet i aftes,
og der er kun to af disse Gamma Coupéer
registreret og i brug i Storbritannien.
Og den her er en af dem.
Den her er 50% af dem.
Når vi er færdige med de her opgaver, ender de biler, vi har brugt...
Jeg aner ikke, hvor de ender.
Men jeg ved, hvor den her ender. Hos mig.
For den her bil er bare himmelsk.
Absolut himmelsk.
Se på den, og sig mig, om I kan tænke på en anden bil
her på jorden, for ti tusind pund,
som I ville synes mere om end den her.
Der mangler kun 18 km nu.
Vil James Mays motor eksplodere?
Solskin forårsager det åbenbart.
James May, tror du, den vil eksplodere,
før vi når til Inverness, eller lige efter?
Før eller siden må du lægge din vrantenhed til side
og indrømme, at jeg traf det rigtige valg.
Nej, du gjorde ej.
Jeg ville normalt ikke sige det, men jeg er stolt af dig,
fordi du reparerede din drivaksel. Flot gjort, min ven.
Tak, ja.
Er bilen bedre nu, hvor vibrationen er væk?
Nej.
Ja.
Godt!
Han bluffer.
Vi sagde kærligt farvel til Hammonds storslåede PENIS
og kom tilbage til den by, hvor vi var begyndt, Inverness.
Missionen er fuldført.
Så er vi her. På kun tre dage har vi kørt
forbløffende 460 kilometer.
Ja, din sad på et fejeblad det meste af tiden.
-Lidt. -Ja.
Men udover et katastrofalt svigt,
der krævede, at nogen kørte hele vejen fra Swindon og Wiltshire
til Inverness med en reservedel...
Glem ikke, at min vinduesvisker også faldt af.
Ja, og en af mine forlygter sidder fast.
Ja, på nær de ting har vi bevist,
at det stadig er muligt at købe og nyde en klassisk bil,
selvom man er fattig.
Ja, det burde vi være stolte af.
-Det burde vi, ja. -Ja, det burde vi.
Og dermed tager vi tilbage til studiet. Teltet.
-Teltet. -Teltet.
-Fordi vi er ret fattige. -Ja.
Fantastisk tur.
Tak.
Det er er godt sagt.
Det er sjovt, ikke? Det er sjovt.
I løbet af årene har vi rejst i hele verden
-og ledt efter de bedste veje at køre på. -Ja.
Og den viser sig at være lige ved siden af.
Jeg må sige... Jeg vil ikke sige det foran vores skotske producer.
Nævn ikke Gavin Whitehead.
Det skal jeg nok lade være med.
Men det var stort set min bedste køretur nogensinde.
Den vej, det landskab, den Alfa...
-Den fest. -Nej, ikke festen.
Alt andet var perfekt.
Jeg er enig. Jeg syntes, det var spektakulært.
Vi burde vende tilbage til filmens pointe, hvilket er,
at man kan købe en billig klassiker, der også er en investering.
Er du sikker på, at du vil påstå det, James?
Kan du ikke fortælle damerne og herrerne,
hvordan det gik med din Lancia?
Okay, jeg brugte 13.500 pund på bilen, og da jeg fik den med hjem,
fandt jeg ud af, at prisen for at reparere den kun var 6.000 pund.
Så din investering var 45% mindre værd.
Korrekt. Ja.
Min Alfa, som jeg sagde i filmen, har jeg taget med hjem.
Og siden vi lavede den, hvilket var i april, for ni måneder siden,
har den kun kostet 8.000 pund.
-Okay. -I reparationer.
Så din investering er faldet med 80%.
-Hvad med dig? -100%.
Virkelig?
Dagen efter optagelserne sluttede, sprang motoren, bilen var færdig, ud med den.
Så som konklusion...
Vi har alle mistet penge, og en af os har mistet dem alle.
-Præcis. -Ja.
Og efter den forfærdelige skuffelse er det tid til at slutte af.
Jeg kører hjem i min Alfa Romeo.
Nej, du gør ej.
Jeg bor derovre.
-Ja, det ved vi. -Præcis. For langt væk.
Ja, ja. Tak, fordi I så med. Pas på jer selv. Vi ses næste gang. Farvel!