DETROIT USA
KARIBISKA HAVET - VENEZUELA GUYANA - BOGOTÁ - COLOMBIA - PERU
PEKING - KINA - CHONGQING
ULAANBAATAR MONGOLIET
KASPISKA HAVET - GEORGIEN TBILISI - AZERBAJDZJAN - BAKU
PARIS - FRANKRIKE - BOURG-ST-MAURICE
STORBRITANNIEN OXFORDSHIRE - LONDON
SKOTTLAND
SVERIGE - OSLO - STOCKHOLM
Hej!
Hej, hej!
Hej igen!
Tack så mycket!
Tack, allihop.
-Hej! -Tack så mycket, allihop.
Tack.
Och välkomna! I dagens otroligt tematiska avsnitt...
Neil Armstrong går på månen.
Några arga cyklister.
Och jag kastar ut en macka från bilfönstret.
Allt detta...
Allt detta kommer ni att få se.
Men först... Aston Martin har just lanserat en ny bil.
Och Richard Hammond ska berätta allt om den.
Det här är den nya V8 Vantage.
Det är ingen ful bil, eller hur?
Jag är inte så säker på färgen,
man skulle ringa sin läkare snabbt om ens kiss såg ut så,
men formen är otrolig.
Det är en sån där superbil
som gör att folk tappar hakan och blixtrar med kameran.
Det är den minsta, snärtigaste och sportigaste av Aston-bilarna.
Den är snabb också.
Från noll till 100 km/h på 3,5 sekunder.
Så man behöver inte skämmas bland 911 Carrera.
Toppfart: 314 km/h.
Men här kommer det negativa.
Astonbilar har alltid varit snygga och snabba på raksträcka.
Men när man gör en sportbil, är det den enkla biten.
Det var när man grävde djupare på områden som inte syntes,
som de förr ofta var bristfälliga.
Problemet är, att företaget inte har pengarna och de mänskliga resurserna
som Porsche eller Ferrari har, och det märks på deras bilar.
De kändes aldrig lika välgjorda eller väldesignade som rivalerna.
Det betyder att de huvudsakligen sålde till dem
som lyssnar på hjärtat istället för på hjärnan.
För hjärtat säger: "Jag vill ha en Aston"
även om hjärnan säger: "Den där dörren stängs inte ordentligt."
Men det här är 2018.
Snygg utsida och hastighet räcker inte om bilen faller i bitar.
Den här bilen ska inte vara bra "för att vara en Aston".
Eller välgjord "för att vara en Aston".
Den måste vara bra, punkt slut.
Vi börjar med interiören.
Där ser man genast om besparingar har gjorts.
Goda nyheter.
Allt man ser är splitternytt.
Inga gamla rester från tidigare modeller.
Och allt känns bra ihopsatt.
Som sig bör i en bil som kostar 121 000 pund.
Och trycker man på den elektriska höjdinställningen
får man den lägsta körställningen jag någonsin har kört i.
Jag är inte lång, men det här är väldigt lågt.
Jag känner mig som sju år gammal.
Sen har vi motorn. Det är en 4-liters V8.
Biturbo. Den har 510 hästkrafter och...
Den är tysk. Specifikt från Mercedes AMG-avdelning.
Det här kommer att få Brexit-fans
att sätta ölen i vrångstrupen. Men se det så här.
Men varför slösa pengar på att utveckla en ordinär motor
när man kan köpa in en briljant?
Dessutom har den ett märke där det står:
"Titta, den har kontrollerats av nån från Aston Martin."
Förmodligen för att se till att de slapphänta tyska ingenjörerna
har gjort sitt jobb ordentligt.
Men även om Vantage har Mercedes-lungor,
har ingenjörerna sett till att den sjunger med Aston-röst.
En motor i en AMG har inte det här ljudet.
I en Mercedes brummar motorn mörkt.
Aston Martin har lagt till lite engelskt grus till blandningen.
Så den är snygg och snabb, den låter bra och känns välbyggd.
Men nu kommer vi till eldprovet. Hur den nya Vantage klarar kurvor.
Åtminstone på pappret ser det lovande ut.
Den är byggd på ett helt nytt chassi, en kortare version
än den som finns under DB11, och den är den första Aston Martin
som är utrustad med en elektronisk differentialväxel,
ett väldigt dyrt, men värdefullt krigsvapen.
Nu ska vi se hur det går.
Ja, det fungerar.
Den har kontroll över sin kraft.
Verkligen.
Den har monterats av en man som jobbade hos fjädringens mästare Lotus.
Och det känns.
Den känns makalös.
Den vet hur den ska vara.
Det finns inget mjukt GT-läge som i DB11.
Första nivån är sportläge.
Sen blir det sport plus och bana.
Det här är vad jag vill ha, en sportbil! Jag vill inte ha en sölig inställning.
Den är superb.
Men det är ändå en bil från ett litet engelskt företag.
Så den har några problem.
Sikten är inte optimal. För mig som sitter här nere
är det som att försöka köra bilen bak i en fullsatt hiss.
Det finns inget handskfack.
Jag gillar inte ljudet på blinkrarna,
de låter som 80-talets Casio-keyboard. Lyssna...
Och det är för mycket alcantara. Det är okej när den är ny,
men köp en begagnad
och det kommer att vara som att använda nån annans tvättsvamp.
Fast i det stora hela är det här bara lite gnäll.
För Vantage är en fantastiskt kul bil.
Förr köpte man en Aston och älskade den,
men man visste innerst inne att en 911 var bättre.
Med den här nya Vantage har avståndet minskat så
att det inte längre är nån skillnad.
Den är inte bara briljant för att vara en Aston Martin,
den är briljant, punkt slut.
Bra jobbat.
Det är en bra bil.
Jag kan se ut.
Kan du? På riktigt?
Jag kan se ut på riktigt.
Jag håller med dig. Det är en briljant bil,
men en sak jag borde säga. All teknologi inuti...
-Ja. -De är Mercedes-grejer,
men senaste generationens.
Ja, och de är bättre än det som Aston brukade sätta in.
-Det är sant. -Eller hur?
Det är sant. Och en sak till. Du var förvånad över
-att den har en AMG-motor. -Ja.
Men glöm inte att den Aston V12 som de har använt i åratal
-är tysk. -Tja, den är gjord i Tyskland.
-Ja. -Det gör den tysk, eller hur?
Nej!
Det är var den designas och utvecklas som räknas.
Han har en poäng.
Du skulle kunna få din autobiografi tryckt i Tyskland,
men den skulle ändå vara dyster,
för det är du som har skrivit och tänkt ut den. Den...
Det håller jag med om. Det skulle den vara.
Nu ska vi inte hänga upp oss på vad som är tyskt och inte.
Det viktiga är, att olikt den förra Vantage
är den här mycket mer än bara en fin utsida.
Mycket mer. Men nu ska vi ta reda på hur snabbt
Abbie kan köra runt Eboladrome.
Den startar med lite hjulspinn.
Och den skakar lite när hastigheten ökar, men Abbie har den under kontroll
när hon kör vidare på Är Inte.
Hon får jobba hårt med den ovanliga, töntiga och gammalmodiga ratten
och nu är vi redan på körsträckan till Ditt Namn Här.
Var det fyrhjulsdrift?
Ännu en, och nu hård inbromsning...
Titta på det där, den svänger bra och det ser snabbt ut.
Det där verkade lite livligt
när hela det turboladdade vridmomentet försökte få bakdelen att sladda.
Om det här loppet gjordes nattetid skulle hon ha problem,
för Vantages strålkastare är bedrövliga.
Men hastigheten går inte att klaga på.
En vid kurva här genom Gamla Tantens Hus,
men hon kör snyggt
och nu till den korta knycken mot Substation.
Lite ostadig under inbromsning, snärt och sen bara Fårfältet kvar.
Oväntad stadig här och över mållinjen!
Det ser spännande ut!
-Ja. -Livligt.
-Den är som en gammaldags racerbil... -Ja.
...som bara kör runt.
-De gamla goda tiderna. -Det var ett snyggt varv.
Ja. Nu ska vi se var den hamnade på vår varvlista.
Så där, ja.
VARVLISTA
-Det var inte illa. -Titta.
Exakt samma tid som 911 GT3 RS.
Ja, och med tanke på att Aston inte har nån stor vinge
och störtbåge på baksidan är det rätt imponerande.
Det är väldigt imponerande.
Men den är i alla fall inte snabbare än BMW M5!
Men jag tror att det bara betyder att M5 är riktigt snabb.
-Ja, väldigt. -Ja.
Glöm inte hur snabb den är.
Ja, det är den verkligen. Men nu är det dags att köpa ett paket prat
från debatternas spritaffär
på Snackgatan.
SNACKGATAN
-Jag minns det där. -Du minns det.
Jag gillade det.
Hursomhelst... Volkswagen har släppt en ny, ovanlig racerbil.
Helt elektrisk med fyrhjulsdrift, den kallas I.D. R.
Jag har en bild på den här.
Det som intresserar mig är att de påstår
att den genererar så stor kraft i kurvorna att föraren kan svimma.
Är det en god idé? En bil som gör sin förare medvetslös.
Det låter ju helt otroligt. Kimi Raikkonen blir medvetslös,
men det sker vanligtvis efter loppet, på hotellbaren.
-Ja, det räknas inte. -Precis.
Det är Kimis problem.
Det andra problemet är att det inte är sidogravitationen
som gör en medvetslös, eller hur? Utan när man kastas fram och tillbaka sidledes.
-Exakt. -Det handlar inte om det.
Sidogravitation är när man sätter sig i en bil. Blodet går härifrån
och det kan bara... Jag är bred, men det går bara hit.
-Exakt. -Så i hjärnan
känns det lite dåsigt och slött i den ena sidan,
men den andra sidan av hjärnan är vaken och pigg, för den är full av blod.
Nej! Det är ännu mer intressant, för de olika sidorna i hjärnan
gör olika saker. Om blodet rinner ditåt
vill man vara exakt och vetenskaplig,
far det hitåt, blir man kreativ.
"Jag vill måla." "Algebra." "Jag vill sjunga."
Ni vet när motorsportkommentatorer säger:
"Den där bilen har fem G."
-Då kan det vara fem G sidledes. -Exakt.
Det är inte samma fem G som man har i ett stridsflygplan,
när blodet går från huvudet
till fötterna, vilket är en lång väg.
Så ens hjärna töms på blod och man tuppar av.
Exakt. Det hävdades att Douglas Bader kunde svänga snävare
i sin Hurricane jämfört med andra piloter för att han inte hade några ben,
så blodet kunde inte strömma ner i dem. Det blev kvar i kroppen.
-Det visste jag inte. -Ja. Tydligen var det så.
Betyder det inte vara att han fick ett stort stånd?
Tja...
För att allt hans... Det är vetenskap! Läkarvetenskap.
Han har rätt.
Allt hans blod strömmade dit.
Under slaget om Storbritannien kallades han Douglas Stenhård.
Han kommer att...
Min joystick är sönder... Nej, jag tog fel.
Jag älskar flygplansstrider.
Vi går vidare.
Ni kanske undrar varför inte vi har pratat om Rolls-Royce Cullinan,
en ny superlyxig SUV, i den här tv-serien.
Det är för att Rolls-Royce inte var så pigga på att låna ut en till oss,
för de var rädda för att vi skulle säga att den är ful.
Varför trodde de det?
För att de har sett den?
Vi har faktiskt en bild på Cullinan. Där är den.
-Jaha. -Ja.
-Ursäkta. -Ja.
Det är säkert en intressant bil,
och den är säkert fantastisk att köra och att sitta i.
Men den är fruktansvärd att se på.
-Ja. -Det är det viktiga.
Jag har tänkt på det här. Man kanske vill köra eller äga en,
men man måste ju ändå gå ut
och gå fram till den. Man kommer att se den.
Så jag undrar om man kan gräva en tunnel
från källaren som kommer upp under den?
-Så skulle man slippa se den. -Exakt!
Nej, vänta! Då måste man ju göra ett hål i golvet på Rolls-Roycen
för att ta sig in och det vill väl ingen göra.
Man skulle kunna utrusta Cullinan med... Ni vet det där magiska fönsterglaset
som är genomskinligt från rätt håll...
Men om man ser igenom det från andra hållet
är det liksom frostat, så man inte...
Det kommer inte att funka.
Hur vet du det?
För jag har faktiskt ett sånt
i badrummet i min lägenhet i London.
-Jaha. -I sex år
har jag duschat vid fönstret
och tvättat mina manliga attribut noga
-och ibland riktigt snabbt. -Okej.
Och...
De tänker: "Jag hoppas att du hittar på det här."
Det är på sjätte våningen. Man tänker:
"Jag ser inget, så ingen kan se mig."
Men häromdan kom en vän och hälsade på och sa: "Vet du om att man ser dig
-"från gatan." -Herregud!
Allvarligt.
Men du kan ser inte ut när du står i duschen?
Nej! Jag sa ju det.
De som byggde det har kanske vänt glaset fel?
-De måste de ha gjort. -Jag tror att de såg dig komma.
Enda lösningen för Rolls-Roycen...
Vänta. Jag hörde just... Är det en telefon här?
Nej, du fick hjärnblödning, igen.
Jag är säker på att det var en telefon. Vänta lite.
Det var mitt skollarm, ursäkta.
-Var det du? -Ja, det var mitt skollarm, ursäkta.
-Vadå för larm? -För skolan.
För att hämta mina barn från skolan.
Oj, det... Du är en hemsk förälder!
Mina damer och herrar, föräldraskapets stora konst, va?
Jag säger bara det. Vi ringer socialen.
Hur gamla är dina barn?
Elva...
Herregud!
Hon sitter fortfarande kvar!
-De klarar sig bra. -Elva, nio, åtta och tre.
Jag var inte så intresserad.
Vi har kommit fram till att de inte är i 30-årsåldern.
-Under tiden... -Just det.
Jag tror inte att det kommer att fungera med envägsglas.
Rolls-Royces enda hopp vad gäller den här bilen
är att de hittar
många rika personer utan smak.
Det är deras enda chans.
Så var ska de hitta dem?
-Tja, i Cheshire. -Ja.
-Dubai. -Solihull, Monaco, Moskva.
-Beverly Hills. -Ja.
De kommer att sälja miljontals av dem.
En stor hit.
Jag vet en i Nottingham som bygger ett hus,
han har sagt till planerarna att den stora tomma planen utomhus
är en landningsbana för en självkörande flygande elbil.
Det låter som om han har byggt en helikopterlandningsbana.
Ja, det gör det. Det låter så.
Om han inte tänker landa där i den här, den nya flygande Aston Martin-bilen.
-Den ser cool ut. -Nej, Hammond.
Det är ingen flygande bil, bara en ritning
på nåt som aldrig kommer att tillverkas.
Aldrig.
Men det har faktiskt gjorts en flygande bil.
-Jag har en bild på det. Den är... -Vad praktiskt.
Rätt hemsk, inte sant?
Saken är att man inte kan köra den på vägen.
För om man tar den in till stan och nån stöter emot
den invikta vingen kan man inte flyga mer.
Ingen flyger ett snett flygplan.
Exakt. När ska folk inse
att en flygande bil är ett flygplan?
Just det.
För om man har en flygande bil, varför i helvete skulle man köra den?
Det är ingen mening med det.
Och om man kör den på motorvägen
och ser en trafikstockning, ska man då fälla ut vingarna,
öka farten till 200-250 km/h för att kunna lyfta?
Polisen kommer att säga: "Vad fan sysslar du med?"
-De kommer att protestera. -Såklart.
Och dessutom måste man ha flyglicens för att få flyga en sån,
och det tar månader för folk att lära sig.
Och så måste man lära sig prata rotvälska.
Nej, man måste kommunicera i luften med...
Jag vet, men ni två kan inte tala engelska där uppe.
Det finns ett språk
som ni kan använda för att utbyta information snabbt och tydligt.
Så varför ska man lära sig alfabetet?
De säger alltid: "Kom in,
"kom du igenom alfavektorn på inflygningsrutt tre till fyra..."
"Jag fick kontakta kontrolltornet och säga att jag var..."
Det handlar om kontrollerat luftrum.
"Jag säger mugg, papper, foto, Oscar."
Varför måste man ha ett ord i stället för en bokstav?
Så att man vet vilken bokstav det är, för ett P och ett B
-på en knastrig komradio låter likadant. -Exakt.
Är det därför som du kallar honom bajas hela tiden?
Ja.
Det är precis därför, så nu är det utrett.
Okej. Det har kommit ut en ny rapport om att skottar
är världens bästa förare.
Ja, tänker man på det så har de ju Jim Clark, Jackie Stewart,
-David Coulthard... -Nej.
-Franchitti. Allan McNish... -Nej, det...
-Va? -Inte bäst i den betydelsen.
De menar de säkraste förarna i världen. Det är vad de menar.
Men de säkraste förarna är inte de bästa förarna.
Jo, på så sätt och vis.
Nej, så är de inte. Om det var sant,
skulle jag vara en bättre förare än Jackie Stewart,
för jag har varit med om färre bilolyckor.
-Ja, så... -Men jag är inte bättre.
-Nej, det är du verkligen inte. -Exakt.
Men de säger att 51 % av de skotska förarna
aldrig har varit med om en olycka. 51 %.
Men det är väl inte bra.
Det betyder att 49 % av alla skottar har varit med om en olycka.
-Det är nästan hälften. -Ja, men...
Det är "aldrig" som är nyckelordet.
Jag menar, aldrig. Vem här har aldrig varit med om en olycka?
Det är rätt... Aldrig?
Hur länge har du kört?
En månad.
Okej, gumman.
Bra jobbat!
Fortsätt så.
-Så där. -Fortsätt så.
Det är bättre än du gjorde.
Vilket rekord.
-Jag skulle vilja... -Jag körde i 36 timmar
innan jag rullade av vägen utan hjul på bilen.
Vi lämnar det. Det där gick inte riktigt
så bra som jag hade hoppats.
Det här är slutet på Snackgatan.
Ja.
Tack så mycket.
Vad trevligt.
Okej, i år firar vi den 50:e årsdagen av den första landstigningen på månen
och jag tänkte göra en liten hyllning
till den här viktiga historiska händelsen.
James, det här är inte en Grand Tour om vad som faller dig in.
Jag vet, men jag lovar att ha med några bilar.
Om ett tag.
Jag anser att den här nationen ska göra allt för att nå målet,
innan årtiondet är slut, att se en man landa på månen
och därefter återvända säkert till jorden.
När president Kennedy höll det talet till kongressen 1961
gav han NASA:s vetenskapsmän ett gigantiskt huvudbry.
Låt mig sätta det problemet i perspektiv.
När Kennedy sa de orden var Amerikas totala erfarenhet i rymden
begränsad till 15 minuters kastbanefärd
som nådde en höjd på knappt 19 mil ovanför jordytan.
APOLLO-PROJEKTET BEMANNAD MÅNFÄRD
Som kontrast var en resa till månen 38 000 mil
och det fanns ingen raket som var kraftig nog
för att få dit astronauterna.
Och även om de nådde destinationen,
kvarstod den enorma utmaningen att få hem dem igen.
PARKERING ENDAST FÖR ASTRONAUTER
Vi föreställer oss att den här basketbollen är jorden.
Månen kan representeras av basebollen sju meter bort.
Där borta. All rymdutforskning
som hade skett dittills, alla Merkurius-kapslar,
Sovjet-grejerna, allt hände ungefär här.
Tjockleken på det här pappret
representerar korridoren där astronauterna skulle flyga
för att komma tillbaka säkert.
För att göra det, behövde man såklart nån sorts dator som guide ombord.
Problemet var att datorerna på den tiden var så stora och primitiva
att de fyllde hela byggnader.
Och presidenten ville att allt det här skulle göras innan årtiondes slut.
Folk trodde att han var galen.
Men hjärnorna i NASA jobbade hårt på det under hela 60-talet
och utvecklade och testade raketen och teknologin
som krävdes för att knäcka den här svåra nöten.
Men enbart maskineri räckte inte till.
Lika viktiga för rymdprogrammets framgång var astronauterna.
De här männen var av en särskild typ.
De var stridspiloter och testpiloter
och väldigt vana vid att röra sig med hög hastighet.
Jag lovade att vi skulle prata om bilar också,
när de åkte omkring på jorden
var det en bil som de gillade mer än alla andra.
Corvette. Amerikas största sportbil.
Den stora kärleken mellan de amerikanska astronauterna
och Corvette började med Alan Shepard,
den första amerikanen i rymden 1961.
Efter att han kommit tillbaka till jorden fick han
en gratis Corvette av General Motors.
En sorts medalj för det han hade gjort i landets tjänst.
Trots att Shepard verkligen var värdig
en hjältes mottagande av den amerikanska allmänheten,
ansåg NASA att astronauter som han var regeringsanställda
och därför inte fick ta emot gratis gåvor.
Men en Corvette-handlare nära Cape Kennedy Space Center i Florida
kom på en smart idé.
Han erbjöd astronauterna en överenskommelse där de hyrde en Corvette
för den enorma summan av en dollar.
NASA kunde inte säga nåt,
för formellt sett var bilarna inte gratis. Man betalade för dem.
Så alla astronauter antog glatt erbjudandet.
Gus Grissom, den andra amerikanen i rymden, fick en.
Även Gordon Cooper, en man som var så cool att han faktiskt somnade inuti raketen
medan han väntade på avfyrning.
Jim Lovell, hjälten i det ödesdigra
"Houston, vi har ett problem" Apollo 13-uppdraget...
Han var också en Corvette-kille.
På 60- och 70-talet var Cape Kennedy och vägarna däromkring
smockfulla av rymdmän som körde endollars-Corvetter.
Men det var treenigheten med Shepard, Cooper och Grissom
som var de verkliga bilnördarna.
Den goda nyheten för dem var att rymdcentret här i Kennedy
genomkorsades av fina, breda, raka vägar
som NASA:s ingenjörer använde för att flytta omkring grejer som raketer.
Men det innebar
att de tre kände sig som i himmelriket.
De åkte hit efter jobbet
och körde ikapp som galna med sina bilar.
Sen modifierade de dem och körde dragrace lite till.
Gordo Cooper ska ha modifierat sin bil till upp till 290 km/h,
och han och Gus Grissom brukade till och med vara mekaniker för ett racerlag
när de hade en ledig helg. De gillade bilar.
Sen hade vi John Glenn,
den första amerikanen som flög runt helt jorden.
JETREKORD KUST TILL KUST PÅ 3 H OCH 23 MIN
Och som testpilot var han den förste som korsade den amerikanska kontinenten
i överljudshastighet.
Han gillade att trampa gasen i botten.
Men bilen som han körde var inte lika sportig som Corvette.
John Glenn, fartens mästare,
och den förste amerikanen som flög jorden runt, körde den här.
Den kallas Prinz.
Den gjordes av en numera nedlagd tysk bilfabrikant, NSU,
och är en mikroskopisk ekonomibil.
Den har en tvåcylindrig-motor på bara 600cc.
Noll till 100 km/h på 35 sekunder.
Men Glenn var inte orolig över att den var långsam.
Han bodde ute på landet. Han hade lång väg till Cape Kennedy
och ville ha en bil med låg bränsleförbrukning.
Nu gasar vi lite och ser vad den går för.
Så går den för.
VÄLKOMMEN TILL COCOA BEACH
Oj!
Jag har läst astronauternas redovisningar
om hur raketuppskjutningarna var i verkligheten.
Mycket oljud, dunder och brak.
Men John Glenn var redo.
År 1969, inom Kennedys tidsgräns,
var NASA redo att försöka landa några människor på månen.
De utvalda astronauterna var Buzz Aldrin, som körde en Corvette,
Neil Armstrong, som körde en Corvette,
och Mike Collins, som körde en bubbla.
Förmodligen var det därför som de lämnade honom i kommandohytten
och inte lät honom promenera på månens yta.
Raketen som skulle föra dem dit, Saturn V,
var och förblir den mest komplexa maskinen som någonsin har byggts.
Den bestod av tre miljoner komponenter,
alla levererade, som astronauterna brukade skämta om,
av den lägsta budgivaren.
Den var hög som en 30-våningsbyggnad.
Påbörja startsekvensen.
Sex, fem, fyra, tre, två, ett, noll.
Alla motorer går. Den lyfter. Vi har en uppskjutning.
Trettiotvå minuter över hel timme lyfter Apollo-11.
Vid uppskjutningen producerar fem motorer
33 361 662 Newton.
Under det första stadiet av förbränningen producerar raketen tillräckligt med kraft
för att lysa upp hela New York i 75 minuter.
Den bränner 20 ton bränsle per sekund
och två och en halv minut efter uppskjutningen var det mesta förbrukat,
bara tillräckligt kvar för att föra de tre astronauterna till månen
och säkert hem igen.
Och även om 411 000 av Amerikas smartaste hjärnor
arbetade heltid med detta riskfyllda äventyr
att skicka tre män till månen och föra dem säkert hem igen,
var de fortfarande begränsade av den tidens teknologi.
Om man har en Ford Fiesta
så har den motorn ett datorsystem
som är 10 000 gånger mer kraftfullt än det som de hade.
Eagle, Houston. Vi hör er nu. Uppfattat? Kom.
Högt och tydligt.
När astronauterna äntligen närmade sig månytan
var landningen inte problemfri.
Okej, flight controller, vi är redo för landning.
Den förutbestämda platsen var full av kratrar.
Houston här. Var god och landa.
Armstrong tvingades att flyga manuellt
och leta efter en annan plats att landa på.
Fyra framåt, vi driver lite till höger.
Okej, stäng av motorerna.
Lägeskontrollerna, autopilot. Landningskommando, urkopplat.
Vi hjälper dig ner, Eagle.
Houston,Tranquility Base här. Eagle har landat.
När de äntligen hade landat hade de bara 20 sekunders
bränsle kvar, men det viktiga var att de nu stod
på månen.
Detta är ett litet steg för en människa,
men ett jättekliv för mänskligheten.
Tillbaka på jorden fick han ett hjältemässigt välkomnande.
Väl hemma, bytte Armstrong, som så många andra astronauter,
ut sätet i rymdfarkosten mot sätet i en Corvette.
Och när jag säger Corvette,
menar jag just den här.
Den här var hans.
Jösses.
Jag är på väg till rymdskyttel-landningsbanan.
Den är nästan fem kilometer lång.
Här är några enorma hjulspår efter rymdskytteln.
Men det här är Neil Armstrongs Corvette.
Hans händer var här, han tittade på de här instrumenten.
Han rörde vid den där.
Neil Armstrong,
den första människan som satte sin fot nån annanstans än på jorden.
Nästan en fjärdedel av världens befolkning såg honom i direktsändning.
När ägaren till den här bilen insåg vad han hade hittat
bestämde sig för att inte rusta upp den. Han lät den vara som den var.
Han ville bara få den att fungera. Så han målade inte om den.
Han har inte bytt ut några delar. Den är som när han fann den.
Motorhuven har färgfläckar. Dörren är lite skavd.
Den är äkta.
Hej, varvmätare. Neil Armstrong har tittat på dig, inte sant?
Där kommer visst en Huey.
Där är mr Huey med sitt speciella dunkande.
De två är 60-talets ljud, inte sant? Det
och ljudet av Neil Armstrongs röst från månen.
Neil Armstrongs Chevrolet Corvette.
Jag älskar det.
Vilken ära.
Jag kan lyfta och landa sex gånger på den landningsbanan.
Lätt.
Tack.
Vänta lite.
Vad har hänt med astronauterna?
De åker inte till månen längre.
Nej, nej. De var ju som rockgudar.
Jag menar, de körde sina Corvette,
åkte in till stan, drack sig fulla, fick klamydia.
Och morgonen därpå befann de sig uppochned i en rymdkapsel.
Jag mötte en för inte så länge sen. Han var den allra första astronauten
som dockade rymdskytteln på rymdstationen i rymden.
Han dök upp för en intervju i en töntig Toyota Camry.
Och han hade en tenniströja instoppad i sina chinos.
Och vad är det för fel med det?
Det är enkelt.
Titta på bilderna från rymdstationen.
Jag följer dem på Instagram. Titta bara.
Men ursäkta. De ser ut som folk
som hyr ut bajamajor.
Om man går till NASA på anställningsintervju...
Rullar man inte in på parkeringsplatsen i sin Corvette
i full fräs och motstyrning får man inte jobbet.
De borde ta bort matte från rymdprogrammet
och ersätta den med lite flärdfullhet.
Man behöver nog lite matte för att vara i rymden.
Nej, det gör man inte. De ska bara vara roliga.
Du tänker på barnprogram, Jeremy.
Inte astronauter.
Buzz Aldrin, en flärdfull man, bar skjortor som den du har.
-Han hade en snygg skjorta. -Exakt.
Och han var rolig. En av mina favorithistorier om Buzz Aldrin.
Minns ni den andre mannen på månen? Du nämnde honom i filmen.
Han intervjuades många år efter månfärden.
En väldigt nervös ung reporter stod där... Det var direktsändning.
Och de säger: "Nu är vi i direktsändning." Och regissören säger:
"Om fem, fyra..."
På tre lutar sig Buzz Aldrin mot reportern
och säger: "Inget om månen, okej?"
"Det är allt jag har."
"Jag har inga frågor, bokstavligen ingenting."
Men nu räcker det om rymden. Nu vill jag gå vidare.
För jag kom in på kontoret häromdan
och sa till de här två att min Citroen C3 Aircross
som jag hade kört var väldigt bra och de sa att den inte var det.
För det är den inte.
Jo, det är den och jag bestämde mig för att bevisa det
genom att göra ett väldigt grundlig test
där vi kollar alla viktiga egenskaper för en sån här bil.
Vänta lite, kommer det här att vara en sån där töntig film
där man gör fåniga tester för att upptäcka om en bil
till exempel kan köra fortare än sig själv?
Nej.
Det här är bilen som vi pratar om.
Den är en halvkombi med framhjulsdrift och fem säten.
Priset börjar vid 14 720 pund och den ser rätt tuff ut
med orange detaljer här och där.
Det är också lätt att se ut, för bilfönstren är i glas
och alla kontroller är lätta att hantera, för de sitter på instrumentbrädan
eller på ratten, istället för under mattan i bagageutrymmet.
Ni kanske undrar vad som gör den så speciell.
För att ta reda på det, delade jag upp testet i olika segment,
så att alla viktiga frågor kunde få ett svar.
ÄR DEN SNABBARE ÄN SIG SJÄLV?
För att ta reda på det har vi åkt hit,
till den lutande testbanan Millbrook Bowl i Bedfordshire.
Citroen påstår att eftersom den här lilla 1,2 liters trecylindriga motorn
är turboladdad i den här specialversionen av Aircross,
kan den producera 128 hästkrafter.
Nu är det dags att se vad det innebär hastighetsmässigt.
Då kör vi.
Naturligtvis kan man inte köra lika snabbt på en lutande bana
som man kan på en rak och platt sträcka.
Jag tänkte fråga James May varför det är så,
men var rädd att han skulle förklara det,
så jag ångrade mig.
Det här är 160 km/h. Nu flyttar jag mig till den femte filen.
Skräckfilen.
Nu 183, där är den.
Det är nog stopp där. Toppfarten är... nej, 185 km/h.
Den här lilla bilen har mer att ge.
Okej, då har vi fastställt
att den här bilens toppfart på Millbrook Bowl
är 185 km/h,
och för en praktisk familj-SUV
som under vanlig körning gör 21 km på en liter är det inte dåligt.
Men kan den gå snabbare?
Nu kör jag i bakändan
av en Bentley Bentayga. Det är en bil
med en toppfart på 290 km/h.
Det den gör är att slå ett hål i luften för mig,
så jag kör i ett tomrum.
Det borde innebära att det går snabbare. Vi får se.
Det är 185 lätt.
Och 186.
Nu 188.
Jag använder mindre bränsle, så det är bra för miljön också.
Nu 191... 193 km/h.
Och 195.
Den flyger.
Nu 196 km/h! Och 198!
Vi bevisar alltså att Citroen C3 Aircross
kan gå snabbare än sig själv.
Och 200 km/h!
Herregud, det är som att sitta i en Bluebird!
Jag är bara orolig för att jag just såg en otursfågel
och för att det är fredag den 13:e idag.
Så nu ska jag ta mig ur den här farliga situationen.
ÄR DEN LÄTT ATT PARKERA?
Tja, om utrymmet är mindre än en Aircross, är svaret nej.
Men är det större, är svaret ja.
Med det fastställt, är det nu dags
för ett av det viktigaste testet som en liten bil kan ställas inför.
KAN DEN DRA ETT 13 000-TONS FARTYG?
För att ta reda på det befinner jag mig i Southamptons hamn,
där jag har blivit påtvingad att bära hjälm ifall ett fartyg
skulle landa på mitt huvud.
Som ni ser, har den lilla bilen
bundits fast med ett rep vid en enorm bilfärja.
Jag såg just att den har ett ansikte. Båtis McBåtfejs.
Utmaningen som jag har hittat på är att se om entons C3-bilen
kan dra 13 000-tons fartyget
tjugofem meter.
Jag borde väl säga att mina kollegor May och Hammond
tycker att det här är ett fånigt test.
De säger att Aircross bara kommer upp till 151 vridmoment
och att det inte räcker för att dra ett medelstort barn.
Men jag håller inte med.
Nu gör vi det här!
Jösses, det där repet var elastiskt.
Hallå.
Varför åker den bakåt?
Det här är lite oroande.
Åker fartyget... Fartyget åker bakåt.
Titta!
Fartyget åker bakåt.
Det går inte bra.
När vi band ihop bogseringsrepet igen undrade jag vad som hade gått fel.
Backade han motorn som nåt sorts lustigt skämt, eller?
Kaptenen är ju grek.
Vi är inte tyska, det var inte vi som förstörde er ekonomi.
Repet satt fast igen och vi började om testet.
Så, där.
Det är bara kopplingen som slirar.
Det är kopplingen.
Antispinnkontroll, av. Det är den enda lösningen.
Vänta, jag tror att fartyget rör sig.
Vi kommer längre och längre varje gång.
Kom igen, Båtis. Rör på dig, din stygga båt.
Jag ruckar lite på den.
Vilken bil det här är!
Kraften och styrkan i en Citroen!
Det...
Det är Båtis McBåtfejs som erkänner nederlag.
Och med det fastställt, var det dags att testa hur praktisk C3 är.
ÄR DEN STOR NOG FÖR ANGELINA JOLIES BARN?
Först borde jag förklara att de här inte är Angelinas riktiga barn.
De är mycket billigare. Ni kan säga era namn.
-Du heter? -Kartong.
-Nöjd kund.
Nöjd kund.
-Get. -Get?
-Stukad armbåge. -Stukad armbåge.
Ursäkta?
Var det rätt? Jag vill inte uttala det fel.
-Och du heter? -Vauxhall.
Vauxhall. Okej, kom igen. Vi ser hur många som får plats i Citroenen.
Var är mitt bilbälte?
Vänta, Vauxhall har ett problem. Vad är det?
-Inget bilbälte. -Det finns ett bilbälte.
Nej, det gör det inte!
Vauxhall, det måste finnas ett bilbälte.
Titta, här är det. Det är här någonstans.
-Nej. -Vi måste bara hitta det.
Men vem ska köra bilen?
Din mamma, antagligen.
Din pappa stack med en fransk kvinna.
Min pappa är i Amerika.
Din pappa är Brad Pitt. Inte din riktiga pappa.
Du köptes på nån marknad någonstans.
Jag hittade det! Titta.
Vad konstigt!
Kom igen, Vauxhall. Sitt ordentligt.
Alla är inne.
Det finns tyvärr inte plats för er två. Ni får vara utan.
Får jag sitta i bagageutrymmet?
Där inne? I bagageutrymmet? Nej, för om din mamma
åker in till stan eller till Afrika och köper ett handikappat barn,
var ska rullstolen då få plats?
ÄR BAGAGEUTRYMMET STORT NOG FÖR EN HÄST?
Jag måste säga att jag är förvånad. Jag trodde att hästar var större än så.
Nu ska vi se om vi får in dig.
Kom igen. Upp med dig.
Upp med dig. Så, ja.
Japp.
Citroen säger att den här bilen har det största bagageutrymmet i sin klass.
SKULLE DEN FUNKA FÖR DEN FRANSKA POLISEN?
För att svara på det, har vi åkt till Frankrike
där ett beväpnat rån är på gång.
EN FRANSK BANK
DEN FRANSKA POLISEN
POLISRADION
Engelska rånare avec visages horrible rymmer maintenant
i en röd 1972 De Tomaso Pantera GTS.
Jaha.
Efter dem!
Över hela världen har polisstyrkan vanligtvis rätt bra bilar.
Amerikanerna har Ford Crown Victoria,
tyskarna har BMW, italienarna Alfa Romeo,
men i Frankrike har det alltid varit fritt fram för rånarna,
för man visste att man bara skulle jagas av inspektör Clouseau
i en Renault Megane diesel.
Men inte idag.
För jag sitter i en Aircross och har mustasch.
För att göra det svårare var rånarnas Pantera inte en standardmodell.
Den hade en 7-liters V8 helt i aluminium
med 550 hästkrafter.
Fyra gånger mer än min.
Snart kom jag ikapp dem.
Men för att köra om dem...
BYGGNADSPLATS LIVSFARA
...beslöt jag mig för att ta en genväg.
Grävskopa. Använd körskicklighet.
Körskicklighet utövad.
Jag behöver inte sakta ner tack vara min förhöjda upphängning.
Kom igen, min lilla envisa Citroen.
Det där skulle man inte ha kunnat göra i en De Tomaso.
Var är han?
Jag hör honom. Han är som en australiensare.
Man hör honom innan man ser honom.
Okej. Jag ska stänga av flyktvägen.
Nu har jag honom.
Jag vet vart han är på väg och jag ska hinna dit före honom.
Himmel!
Helvete.
Där är han!
Hade det inte varit så allvarligt, skulle det här vara kul.
Den ultimata skurkbilen, De Tomaso Pantera.
Den har till och med en argentinsk flagga på grillen.
Använd körskicklighet!
Körskicklighet... Nej. Inte utövad.
Ursäkta, mitt fel!
Åh, nej. Han svänger höger!
Oj, jag tror att jag körde på en.
Gjorde jag? Åh, nej.
Det går bra. Nu har jag dem.
Kom igen, tillbaka till jakten.
Hämnd!
Lite skumpigt.
Där är bilen!
Det verkade som om jag trots mina ansträngningar
inte skulle lyckas ta fast Panteran.
Men när allt verkade förlorat, spelade Citroenen ut sitt trumfkort
och gick inte sönder,
medan Panteran gick sönder som den brukar.
Så där, grabben.
Herregud.
Han färgar håret.
Nu är dags för det slutgiltiga testet. Det stora.
Svaret på frågan som jag får fem, sex gånger om dan.
KAN EN TUNISISK GENERAL INVADERA ITALIEN MED DEN?
FRANKRIKE ITALIEN
Italien är ett svårt land att invadera ,
för det är omgivet av hav på tre sidor
och på den fjärde av berg.
De här bergen.
Alperna.
Men 218 f.Kr.
tog sig en tunisisk general vid namn Hannibal över de där bergen
med hjälp av elefanter som bar packningen.
Jag vill ta reda på om han hade kunnat använda en Aircross istället.
Den var såklart inte uppfunnen 200 år före Jesusbarnets födelse,
men om den hade det, skulle han ha kunnat använda den?
Vi vet att Citroen är kraftfull och går på högvarv.
Men det som verkligen räknas här är väggreppet.
Och det är här som den här knoppen kommer in i bilden.
Den kopplar in nåt som kallas väggreppskontroll,
och det låter som en gimmick, men det är det inte.
Förra vintern drabbades Storbritannien av ett hemskt oväder
som kallades "Besten från öst".
Allt stannade av och ingen rörde på sig
förutom jag i en Aircross.
Jag trodde inte min ögon. Jag satte på snöläge
och den körde igenom drivor upp till dörrhandtagen.
Nu ska vi se om den kan använda samma trick här,
när vägen tar slut och allvaret börjar.
Ja! Titta på den lilla Citroenen. Den klättrar upp.
Ingen elefant skulle kunna göra det här.
Jag klättrar upp här.
Jag undrar vilken svartkonst datorerna använder
för att få mig att kunna fortsätta.
Här är en nedförsbacke, så jag sätter på sluttningskontrollen.
Jag tar foten från kopplingen och bromsen.
Man hör ABS-bromsen fungera.
Den håller mig stadig,
hindrar bakänden från att sladda och förhindrar accelerationen.
Det är så smart för en sån här liten bil.
När klättringen återtogs blev det riktigt tufft.
Nej.
Då sätter jag den bara på...
Lerläge.
Så där, ja. Så ska det se ut.
Kom igen, lilla bil.
Det ni hör är motorfästena som lossnar,
men den goda nyheten är att motorn fortfarande sitter i.
När GPS:en visade att det bara var tre kilometer kvar till Italien
hittade jag en annan led.
Jag är på över 2 000 meters höjd här.
Jösses, om jag kör över kanten nu...
Äntligen fick jag syn på gränsen.
Kom igen, lilla Aircross.
Så där, ja. Duktig bil!
Här är vi nu. Snabbare än sig själv på testbanan,
stark nog att dra ett fartyg,
stor nog för att rymma hela familjen Jolie och en häst,
och bättre på att invadera Italien än en elefant.
Allvarligt?
Vilken jäkla bil. En bekväm liten bil.
Mår du bra? Mentalt, menar jag.
Vad menar du?
Vi har inte lärt oss nåt.
Jo, då. Ni har lärt er att man kan ta sig upp på bergets topp
även om man inte har fyrhjulsdrift.
Ja, men det som folk vill veta som skulle kunna köpa en sån bil?
Som bagageutrymme...
Jag testade det!
Och säkerhet, försäkringsnivå. Allt sånt.
Det är lite tråkigt.
Och förväntar du dig att vi ska tro att en liten fransk halvkombi
kan köra ikapp en trimmad De Tomaso Pantera på en bergsstig?
Man kan inte veta. James Bonds GoldenEye kanske du minns.
Han kör en Aston DB5 och jagar en Ferrari 355. Han lyckas.
Och en annan Bondfilm. Vad hette den?
Quantum of solsting, nåt sånt.
Han sitter i sin Aston DBS, italienska polisen i en diesel Alfa 159
håller samma fart.
Du vet väl att de inte är dokumentärfilmer?
Sen har vi The Rock. Där hade vi en Hummer och en Ferrari igen.
Kan vi försöka och få ut lite användbar information av det här?
Det behövs inte.
Jo, det gör det. Är inte Citroen
i stort sett en likadan bil som Vauxhall Crossland?
-Jo. -Ja, det är den. Bra poäng.
Så skulle du kunna köpa en sån istället?
Tja, Vauxhall har inte väggreppskontrollen,
så den funkar inte som elefant.
Men elefanttestet är faktiskt inte relevant.
Finns det inget som... Okej, angående Vauxhall...
Hur lätt är den att dammsuga invändigt?
Jag visste att du skulle säga det, så jag tog bilen
till en som kan det här med dammsugning,
ingen mindre än sir Dyson.
Kan du göra rent där inne?
-Gick det bra? -Mycket.
-Jaså? -Väldigt lätt och bra.
Sir James Dyson.
Som utförde ett viktigt test åt oss.
Det var verkligen James Dyson.
-Vänta lite. -Va?
Sir James Dyson utvecklar ett nytt batteri med fasta elektrolyter,
han arbetar för persontransportens globala framtid...
-Ja. -Och du har slösat hela hans eftermiddag
på att dammsuga din Vauxhall invändigt.
Ja.
Du har bokstavligen påskyndat världens undergång.
Ja. Och med den fruktansvärda besvikelsen är det dags att avsluta.
Tack så mycket för att ni tittade. Vi ses i nästa avsnitt. Hej då!