DETROIT USA
DET CARIBISKE HAV - VENEZUELA GUYANA - BOGOTA - COLOMBIA - PERU
BEIJING - KINA - CHONGQING
ULAANBAATAR MONGOLIET
DET KASPISKE HAV - GEORGIEN - TBILISI ASERBAJDSJAN - BAKU
PARIS - FRANKRIG - BOURG-ST-MAURICE
STORBRITANNIEN - OXFORDSHIRE - LONDON
SKOTLAND
SVERIGE - OSLO - STOCKHOLM
Hej, allesammen. Hej.
-Hej igen. -Tak.
Tak.
Hej. Tak.
-Hvordan går det? -Mange tak.
Tak, og i dette ekstremt spændende program...
En ung kvinde skifter hjul.
En ældre kvinde drikker fadøl.
Og Richard kigger i en bog.
Se lige.
Men...
Men vi begynder med en film af James May, der er i 80'erne.
Hvad?
Nej, vent. Undskyld.
Vi begynder med en film af James May, der handler om 80'erne.
-Ja. Tak. -Det var det, jeg mente.
Firserne, en tid med fantastisk overflod,
Gordon Gekko med store skulderpuder og selvfølgelig utrolige superbiler.
Hvoraf den bedste uden tvivl var den her.
Ferrari Testarossa var overdådighed på hjul.
Omend det handler om udseende, attitude
eller endda størrelse.
Da denne bil blev lanceret, var folk forfærdede over,
hvor bred den var.
Ikke bred ligesom Del Boy, men bred som i bredde.
Den var enorm. Især bagtil.
Og den osede karisma fra samtlige sprossede paneler.
Den var uden tvivl
den eneste bil, der kunne spille hovedrollen i Miami Vice.
Faktisk elskede Enzo Ferrari serien så meget,
at han gav stjernen, Don Johnson, sin egen Testarossa.
Og Don var kun toppen af kendis-isbjerget.
Rod Stewart havde en. Elton John havde en.
Mike Tyson havde en. O.J. Simpson havde en.
Og brugte antageligvis kørehandsker.
Prisen på denne bil, da den kom på markedet i 1985,
var 62,666 pund.
Det er, som I nok ved, udyrets tal.
Og når man slap V12'eren på fem liter løs...
...kunne den nå op på 290 km/t.
Det var et forbløffende tal på den tid.
Den havde farten og den berømte fanbase.
Men Testarossa var ikke, hvad man ville kalde politisk korrekt.
For eksempel er vinduesknapperne nogle bittesmå ting,
der er gemt hernede i midterkonsollen.
Hvor man ville forvente, at de sad...
Det er tydeligvis et kæmpe askebæger.
Og hvis de havde sat et spejl i låget, kunne det være brugt til to ting.
Hvis 1980'erne var overflodens æra,
så var dette den perfekte bil til æraen.
Jeg er bange for, at hr. May lige har spildt jeres tid,
fordi det er ikke den ultimative firser-superbil. Det er det her.
For ren og skær overmåde
er der intet, der nærmer sig Lamborghini Countach.
Til sammenligning ligner Testarossa en familie-hatchback.
Hvis du tror, at Ferrarien er bred, er den her endnu bredere.
Og Testarossaens døre åbner ikke sådan her.
Denne version af Countach, LP 5000, blev lanceret i 1985
specifikt for at sætte Testarossaen på plads.
Dens 48-ventilers 5,2 liters V12
kan drive Countachen op til 318 km/t.
Eller for at være præcis, mere end Ferrarien.
Faktisk var den i sin tid verdens hurtigste produktionsbil.
Den har en kevlar-motorhjelm. Jeg har bagdæk på størrelse med damptromler.
Vi taler om den ultimative superbil.
Og denne utrolige maskine
kom fra et firma, der ikke havde halvt så mange ressourcer som Ferrari.
Lad mig give jer et eksempel.
Denne bil ser måske super aerodynamisk ud ligesom et missil,
men faktum er, at den aldrig har været i en vindtunnel.
De havde ikke råd til det.
Så i stedet kørte de en prototype frem og tilbage på motorvejen
med uldstykker klistret på.
Jeg elsker det.
Halløjsa. Her kommer han.
Ham, der også stillede op.
Hr. sølvmedaljevinder.
Problemet med Lamborghinien er, at den er ren snak og ingen bukser.
Den hurtigste bil i verden, min bare.
Selv Lamborghini indrømmer, at de brugte ændrede biler,
når de afprøvede præstationerne. De tog spejlene af
og fjernede vægt.
Sikke noget fusk.
Sagen er, at for mig handler superbiler om at være den ultimative.
Det er lige meget hvad, men den skal være ultimativ.
Og dette er den ultimative plakatbil til din soveværelsesvæg.
Første gang jeg så en af de her som barn,
tændte det en flamme i mit hjerte.
Og da jeg så en i dag som midaldrende mand,
brølede den samme flamme til live.
Hør den lyd!
Det lyder som et gevær.
Problemet er, at Lamborghini Countach ikke rigtig var en bil.
Den var ikke til at køre i, men det var den her.
Den har et rigtigt bagagerum, en tank i anstændig størrelse, behagelige sæder.
Det er faktisk en kontinent-knusende touringbil.
Til sidst stoppede vi, så vi kunne skændes videre ansigt-til-brystkasse.
Åh, det... Bremser. Fremragende.
Ved linjen.
Ja. Det er ikke...
Det hjælper ikke derinde.
Du kan ikke se ud af bagruden, vel?
Nej, jeg vil bare gøre det præcist, og det kan du hjælpe med.
Den sidder i vejen, og den sidder i vejen. Og derfor havde de første et periskop.
Okay. Hør, jeg har en bedre idé. Der er noget fedt, jeg kan gøre.
Se. Hvis man sætter sig sådan her,
så kan man sætte den i bakgear. Sådan.
-Du vil køre din fod over. -Nej. Ved nul omdrejninger.
-Ja, den bevæger sig. Ja. -Hvor fedt er det?
-Jeg ser ret sej ud. -Du klarer den.
Ja. Jeg sidder i min bil.
-Lidt til venstre. -Men ikke i... Hvad?
-Lidt til venstre. -Ja.
Det er ligesom at hænge ud af en helikopter i Vietnam.
Så fedt er det. Ja.
Jeg forklarede lige seerne, før vi stoppede,
hvor stort et svindelnummer, den bil er.
Bagspoileren har ingen anden virkning end at bremse bilen
og gøre fronten lettere ved høj fart.
Det er faktisk værre,
-for den er ulovlig. -Virkelig?
De havde ikke penge til at få den godkendt ordentligt,
så de byggede dem på fabrikken og kørte dem derefter ud på pladsen,
og så skruede de dem på med en boremaskine.
Virkelig. Og jeg elsker det ved den.
-På p-pladsen? -På p-pladsen.
Det færdiggjorde den. Jeg elsker det!
Skal vi ikke fortælle seerne, at blinklysarmen i din "superbil"
kommer fra en Morris Marina?
Skal vi så ikke tale om det faktum, at den elektriske spejljustering
i din kommer fra en Austin Montego?
-Det håbede jeg, at du ikke vidste. -Det gjorde jeg.
-Rod Stewart havde en Testarossa. -Rod Stewart havde en Countach.
-Nå, ja. -Nå, ja.
Ude af stand til at kunne enes om noget
besluttede vi at gribe det mere intellektuelt an.
Ved at køre dørtræk.
På papiret er Lamborghinien bestemt hurtigere,
men som vi har observeret, var Lamborghini lidt upræcise
med deres præstations-tal dengang.
Så nu kan vi endelig finde ud af det.
Men ved startlinjen slog noget os.
Det er privatejede biler, ikke?
Korrekt. Jo.
Sagen er, at Testarossaer ikke bryder sig om stillestående starter,
for de har det med at sprænge differentialet.
Hvad koster et nyt differentiale?
26.000 pund.
Jeg er faktisk glad for, at du nævner det,
for de her bryder sig heller ikke om stillestående starte.
Det er de kæmpe bagdæk. Man rister koblingen
og flækker gearkassedækket.
Hvad koster det?
36.000 pund.
Så alt i alt står der 62.000 pund på spil.
Ja. Jeg har lyst til at gøre noget, vi normalt ikke gør.
Et dørtræk med rullende start.
Ja! Jeg har altid ville prøvet at dørtræk med rullende start.
Og af en eller anden årsag foretrækker jeg det i de her biler.
Så da lyset blev grønt, satte vi forsigtigt i gang sammen.
Og ved den hvide streg, giver vi gas.
Rullende opstart.
Forbi stregen og sømmet i bund!
Og de er af sted.
Han slipper væk.
Sikken fantastisk følelse!
En vred Countach!
To hundrede femogtyve!
Der kan du se, tyren har givet hesten røvfuld.
Selv gennem det latterligt lille vindue ser du selvfed ud.
Det er jeg, fordi jeg vandt. Og det betyder noget.
Det betyder noget. Det er det irriterende. Det betyder virkelig noget.
Fantastiske biler. Jeg er vild med dem.
-Fabelagtige. -Det er et privilegium, ikke?
-Specielt. -Ja.
Jeg tror, du glemte at nævne et par ting i den film.
Styretøjet i Countachen føles som beton.
Ligeså gør gearstangen. Og pedalerne. Og hvis du bruger klimaanlægget,
føles det, som om du bliver åndet på af en varm hund.
Det har han ret i.
Ja, og du kan heller ikke tale, fordi din gyngende pram af en Testarossa
blev, som du sagde, kørt af en mand fra Miami Vice,
der smøgede sine jakkeærmer op.
Det gør hertugen af Edinburgh ikke, vel?
-Det gør jarlen af Haig ikke. -Vent nu lige lidt.
-Hvad? -Ved at angribe de biler
ødelægger du selve fundamentet for alt, hvad vi elsker og har kært.
Og nu er det tid til at ødelægge dem lidt mere
ved at se, hvor langsomt disse biler når Eboladromen rundt.
Og den er i gang i en koblingsslidende, røgfyldt start.
Og det er vådt. Og se den skride og skøjte,
som hun er på vej ind i Den ikke lige.
Hun kigger på gearstangen for at sikre sig, at den ikke er faldet af.
Ærmerne er på fornuftig vis rullet ned.
Se, hvor den gynger.
Sådan. Hun kæmper med rattet, den hælder mere,
som hun farer ind i Dit navn her.
Det er virkelig undvig, duk, fald og dyk. Det er som at se høvdingebold.
Bare langsommere. Og mindre underholdende.
Endnu et kig ned på gearstangen.
Og nu får den flade V12 hele armen.
Den sejler tilbage i Gamle dames hus med sprøjtende kølvand.
Jeg kan ikke forestille mig, at hun nyder det her.
Hård opbremsning. Hun går fornuftigt til værks,
som den stopper, men nej, den bevæger sig kun lige.
Og nu... Ja. Den lunter mod Strømstation.
Men den lyder ret godt.
Rigtig godt, faktisk.
Ja. Den ruller igennem som en Rolls Royce Corniche.
Så er der kun Mark med får tilbage. Ja, hun skrider!
Over mållinjen.
-Det var spændende! -Vildt!
Dramatisk.
At skride i en Testarossa, det gjorde jeg ikke for nogen pris.
Teknisk pointe, der kan forvirre seerne...
Du sagde brølet fra den flade 12'er...
-Ja. -Hvilket er rigtigt nok,
-men jeg sagde V12... -Det ved jeg.
...hvilket også er rigtigt, fordi det ikke er en boxer-motor,
så det er en 180 graders flad V12.
-Sådan. -Der kan I se.
Jeg er slet ikke interesseret. Det er en flad-agtig V12. Nå...
-Flad-agtig. -Det er nu tid til at se,
hvordan Lamboen klarede sig.
Og Countachen får en hurtigere start.
Den moser sine fede dæk ned i den våde asfalt.
Den er virkelig sjasket.
Et hurtigt kig ned for at se, om den er i gear.
Og nu let ind i det andet sving på den lige strækning.
Og tilbage på gassen til Dit navn her.
Abbie behøver ikke gå til træning i denne uge.
Hun får al den træning, hun har brug for i Lamboen.
Hun drejer så skarpt, som hun vover.
Bagspoileren gør som sædvanligt intet.
Tilbage... Jeg troede, at den ville lette der.
Og nu den glædesløse kamp tilbage mod Gamle dames hus.
Igennem regnen. Et let tryk på bremserne der midtvejs.
En hårdere opbremsning nu og ned i gear.
Den lyder som en vred traktor ved lave omdrejninger.
Og nu den fugtige spurt mod Strømstation.
Den lyder faktisk bedre end Ferrarien.
Fremragende. Kun to sving tilbage.
Kan hun få den til at skride ind i Mark med får?
Lidt slingren. Men ikke gennem Mark med får.
Og sådan. Over målstregen.
Skønt.
Okay.
Lad os se, hvor på tavlen de ender. Lamborghinien først.
GT-OMGANGSTIDER
Vent. Det er bunden af tavlen.
De ryger ikke til tops. Kan I se? Se bare der.
-På tredivtepladsen. -Det er hurtigere end en Ford Fiesta.
Helt ærligt. Det er ret godt.
Det er tragisk langsomt.
Det er længe siden.
-Det ser ikke så godt ud, vel? -Ford Focus...
Honda Civic, Ford Focus, de er alle sammen hurtigere.
Okay, det gode er, at Testarossaen
ikke kan være meget langsommere. Lad os finde ud af det.
Åh gud!
Den er hurtigere end Up'en. Og det var begge i vådt føre,
-så det er en fair sammenligning. -Jeg tror, den taber.
Jeg tror, vi må erkende det. Det er to meget langsomme biler.
Men i det mindste er de dyre og forfærdelige at køre i.
Og nu er det tid til
at tage en bid af debattens kage på snakkens café
på hjørnet af Samtalegaden.
SAMTALEGADEN
Efter 36 af dem er vi vist ved at løbe tør for idéer.
Det var desperat.
Nå. Er her nogen unge, der muligvis ser frem til at køre en dag?
Der tror, at fremtiden indeholder en Ferrari til jer. En Lamborghini.
Desværre ikke. Der er et firma i Aberdeen, der har besluttet, at fremtiden
faktisk skal se sådan ud.
-Åh gud. -Åh ja.
-De kan faktisk stables... -Elektriske?
Ja. Selvfølgelig er de elektriske. Tydeligvis.
Med en rækkevidde på 55 kilometer. Det er biler, der kan stables.
Så de fungerer ligesom i Human Centipede?
Ikke helt, nej.
Nej.
Hvad jeg mener, er, at de alle er forbundet.
De er forbundet. Præcis.
Vent. Hvad så, hvis man sidder i den midterste...
-Ja. -...og vil en anden vej
end den forreste? Hvad gør man så? Man kan ikke...
-Altså, det... -Nej, det er faktisk værre...
For hvad nu, hvis man er i midten og vil en anden vej?
Så har man ingen hjul, for de er koblet til
-dem foran og bagved. -Se, der er ikke nok hjul.
Det ser sådan ud, det har du ret i. Det ser latterligt ud.
Den forreste og bagerste kobler fra... "Du kan ikke køre nogen steder."
Men det er faktisk en optisk illusion. Baghjulene sider indeni.
-Så man har hjul. -Okay.
Men hvad, hvis man sidder i den bagerste,
og den blev kørt af Richard Hammond i den forreste?
-Man ville være hunderæd. -Du godeste...
Ja, det er rigtigt. Men jeg tror ikke, I forstår, hvordan det her fungerer.
-Nej. -Vent nu lige.
For jeg må undersøge det.
Det er ret kompliceret, så bær over med mig.
Idéen er, at disse biler er overalt, så alle kan bruge dem.
Ikke? Og om aftenen kører en mand rundt i den grønne,
den forreste, og samler alle de andre bag sig.
Ligesom de mænd, man ser i lufthavne.
Dem med alle vognene,
der ender med en tre kilometer lang slange, der rammer éns ankler.
-Ja. -Sådan.
Han samler dem.
Vent lige. Man kører hjem en aften i sin bil.
Og når man står op, er den væk,
fordi en fyr har hentet den. Er det sådan?
-Ja. -Det virker ikke,
fordi de fleste bilrejser er tur-retur. Man skal derhen og tilbage.
Medmindre man kører til Dignitas.
Nej, det ville de fungere til.
Måske har det med afhentning at gøre.
Hør, sagen er... Jeg prøver at finde ud af,
hvordan det faktisk... Det er kompliceret. De har faktisk...
Der er et diagram, der forklarer, hvordan det fungerer.
Op med det. Der kan I se.
Javel. Så man bliver stukket i ryggen med en kæmpe gaffel
og en mappe. Og så støder man ind i en og to tredjedele bil...
-Ja. -...der bliver til en halv bil,
der støder ind i et billede af et tog.
-Det giver slet ingen mening. -Nej.
Nej, vent lige. Du har forkert fat i det, Hammond.
Du sætter dig ind i to biler, men kører kun væk i to tredjedele af én.
Og så kører du til stationen, formentlig fordi du skal et sted hen.
Mens du er af sted, stiller nogen den på plads,
så når du kommer tilbage til stationen,
-har du ingen bil længere. -Det virker ikke!
Nej. Hvad de siger, er, at fremtiden
-bliver meget ubekvem. -Ja. Det lyder sådan.
Ja. Det er dybest set, det de siger.
Jeg har en fantastisk idé. Jeg vil gerne høre jer ad.
-Okay. -Som en slags komité.
Hvad nu, hvis vi havde vores egen bil? Man kunne købe eller lease den.
Men det var din bil, og så...
Nej, det er skørt. Jeg ved det. Der er en ret god chance for,
at den ville være, hvor man efterlod den, når man kom tilbage.
Så alle disse mennesker, I har parkeret jeres biler her, ikke?
-Så de ville stadig være der. -Det er lige det.
De ville ikke være blevet hentet af en fremmed.
Så forestil jer det her, I går ud, og så er jeres bil der stadig.
-Det er genialt. -Lad mig bygge videre på det.
Hvad nu, hvis disse biler kørte på en slags magisk juice?
Det tager to eller tre minutter at fylde dem.
-Man kunne køre hundredvis af kilometer. -Hvilken magisk juice?
-Man kunne få det fra undergrunden. -Hvad er det lavet af?
Maste rejer.
Det lyder lidt usandsynligt. Det...
Så lad os udfordre firmaet fra Aberdeen og se,
hvem der får mest ret.
Må jeg tale om Robert Kubica?
Polsk Formel 1-kører. Der er et billede af ham...
For nogle få år siden, otte år siden, havde han en forfærdelig ulykke,
mens han kørte rally for sjov. Det var bilen.
Man kan se, at stødbarrieren er røget ind i bilen.
Han brækkede alt i højre side af kroppen.
Alt fra hæl til skulder. Han måtte opereres i syv timer
for at få sat armen på igen. Og 17 operationer til derefter.
Og hans arm fungerer stadig ikke rigtigt, men i denne weekend
kører han Formel 1 igen. Og jeg må bare sige,
-at det er fremragende. -Det er utroligt.
-Sikken mand! -Eller...
Beslutsomhedens kraft.
En ægte perle.
Mark Webber, den australske tidligere F1-mand,
bød ham velkommen tilbage til Formel 1 ved at tweete:
"Polens mand er tilbage. Sikken kriger og vedholdende nar, han er."
For en australier er det faktisk ret blødsødent
-og sentimentalt. -Ja. Han er en nar.
Åh, og som I nok ved, arbejdes der meget
i øjeblikket meget på elektriske biler og førerløse biler og fremtiden
-for transport og så videre. -Ja. Det har vi bemærket.
Præcis. Og jeg vil have noget til at holde ting
fra at falde ned ved siden af sædet, mens man kører.
Jeg vil have den bil, jeg har nu, men noget, der forhindrer det.
-Er det det? -Ja.
-Er det hele din ambition? -Ja.
I denne periode med fundamentale forandringer i konceptet bilejerskab,
bilbrug, bilfunktionalitet,
-er det så det? -Det er alt.
Noget, der forhindrer... De siger, at det er farligt at tweete,
-mens man kører, ikke? -Jo.
Så gør man sådan. Og han siger. "Åh nej, jeg har tabt min telefon.
"Den røg derned." Man løfter sædet,
hovedet er mast, man propper desperat hånden derned.
Propper den derned, og huden bliver skrabet af og...
-"Jeg skal nok få fat i den." -Som en fast besluttet dyrlæge.
Præcis. Og det er bare...
Ikke helt. Det er ligesom...
Kom så, muldvarp, fød nu.
-Det er det... -Den er sprunget.
Hvorfor kan vi ikke have en lille kant?
Jeg gør det i den her side, fordi vi er briter,
men uanset siden, i midten...
Den lille kant af materiale, der forhindrer ting i at falde ned.
Hvor svært kan det være?
Jeg ved, hvad du mener. Det er et problem. Jeg kiggede engang under førersædet
i min 911, og du husker det nok, jeg fandt
-otte par solbriller, jeg havde mistet. -Ja, det gjorde han.
-Over det hele. -Der er nøgler, barrer, slægtninge...
Og på et tidspunkt taber man noget... I ved, hvordan det er,
når man taber noget. "Jeg må virkelig have det tilbage."
Så må man stoppe, og man kan ikke nå det herfra,
og man kan ikke nå det herfra. Så man må gå om bagved,
og så man kan aldrig rigtig komme ind.
Så man stikker hånden ind sådan her.
Og der er altid noget, der føles som noget pelset slim.
Nej, det er der. I har set det.
-Det er der altid. -Som en behåret svulst.
Den er blød og...
Der er altid sådan en,
og det er altid oven på det, man har tabt.
Den hellige gral dukker nok op under nogens førersæde.
-I en bil et sted. -Helt sikkert.
Hør her, hvis man ledte under alles sæder, hvis I alle i aften,
når I kommer ud til bilen, kigger under jeres sæder...
Så finder I nok småpenge til at betale for Brexit.
Det ville bestemt være nok.
Jeg tror, vi kan betale det hele.
-Hvem er enig? -Mig.
Vil du... Se selv. De klappede faktisk.
Tre mennesker klappede ad min idé.
-James. -Hvad?
-Interessante nyheder. -Åh gud.
Hvad mener du?
Når én af jer har "interessante nyheder,"
handler det altid om krigen.
Nej. Det... det handler ikke om krigen.
Det er interessante nyheder om forskellige fuglearters fart.
-Det er endnu værre. -Ja!
Jeg elsker det.
-De har... -Vi har talt om det før.
Ja. De har snakket om det, siden han hævdede
at have målt en due, der fløj 40 km/t.
Det gjorde jeg. Den fløj ved siden af mig. Der var en due, der fløj 40 km/t.
Men et schweizisk fartkamera har målt en and.
Okay? Det har målt en and.
Den udløst faktisk kameraet. Vi har et billede her.
Se, det er bevise. Se anden udløse det. Det tog et billede af en and.
-Hvor hurtigt fløj den? -51 km/t.
Se selv. Det er utroligt, for hvis jeg blev spurgt,
ville jeg sige, at en and kunne flyve 32, 33 km/t...
Det er ikke utroligt, ej heller det mindste interessant.
Det er interessant.
Det er viden, Hammond. Hvordan kan verden være fattigere,
-hvis den indeholder mere viden? -Præcis.
Fordi den viden er særpræget og underlig,
og den betyder intet for nogen.
Du vil ikke håne os, når du er Buttons i revyen i Swindon,
og Jeremy og jeg vinker til hinanden fra vores superyachter
grundet den globale succes for vores tv-serie,
James og Jeremys Fugles hastighed.
-Det bliver enormt. -Hvem ville se det?
Hvem ville se Fugles hastighed? Der kan du se.
Hvem ville se ham som Buttons på Swindon Wyvern?
Hej.
-Hej. -Nej!
Aldrig!
Det markerer vist enden på Samtalegaden.
Ja.
Det tror jeg. Jeg tror, jeg går videre, for vi er alle enige om,
at vi elsker en hurtig hatchback.
Ja. Vi elsker, at de er praktiske, billige i drift og reparation,
men de kører stadig som vanvittige bavianer.
Ja. Og nu er der en ny art af de små, hurtige hatchbacks.
Og for at finde den bedste, tog vi Grand Tour
til marken lige der.
Ja, startpunktet for vores test var vores egen racerbane i Oxfordshire,
og det var det her, vi havde samlet.
Jeg har den nye Volkswagen Polo GTI med,
der har 197 hestekræfter.
Richard Hammond har den nye Ford Fiesta ST med,
der også har 197 hestekræfter.
James May har den nye Toyota Yaris,
der har et latterligt navn.
Hvordan siger man det?
"Grmna."
Det er ikke "grmna," der er intet "a" til sidst. Der står GRMN.
Det er et sjovt navn.
Hvad betyder det? GRMN...
"Gazoo Racing, Nürburgringens mestre."
Dit yndlingssted.
-Det er der, den blev udviklet. -Og hvad er Gazoo Racing?
Gazoo Racing er Toyotas racerdivision.
Den bliver lavet af en lille gruppe mennesker, der har dedikeret
over to år af deres liv til at lave den perfekte hurtige hatchback.
Afstivet karosseri, kortere affjedring, SACHS-dæmpere.
Den har en kompressor, den har specialstøbte hjul,
den har specialdæk, den har en afstivet krængningshæmmer,
den har endda et andet styreophæng end Yaris' standard.
Det er rigtig hurtig hatch-teknologi.
Min bil kostede lige over 21.000 pund. Din kostede...
-Lige under 20. -Ja, lige under 20.
Over 26.000 pund.
Og det hele værd, for den er udviklet
som en hurtig hatchback.
-Det er ikke en flot bil. -Det er det ikke.
Den har makeup på ét øje,
lidt vanvittig makeup på ét øje. Det er ligesom Kiss.
Det er ligesom at se mine døtre gøre sig klar om morgenen.
"Er jeg færdig?" "Ja, du er færdig."
Din bil er brun.
-Den er ikke brun. -Den er brun.
-Jo, den er så. -Nej. Den er champignonfarvet.
Kameramanden ved noget om farver. Er den brun?
-Den er brun. -Den er helt sikkert brun.
-Der kan du se. -Den er champignonfarvet.
Nu besluttede vi, at i stedet for at diskutere, hvilken bil var bedst,
burde vi foretage nogle rigtige prøver, og et indhentningsløb var den første.
Vi lå alle med lige afstand på banen.
Og reglerne var enkle.
Bliver man overhalet af bilen bag sig, er James ude.
Må jeg spørge, hvorfor jeg starter på grus
i et sving, mens I to er på asfalten?
Har du launch control?
Nej.
Så er det dit problem, ikke? Det har jeg.
Okay. Lige meget. Lad os køre.
Launch control aktiveret. Jeg er klar.
Tre, to, en, kør.
Og vi er i gang!
Det er en kvik lille sag.
Lad os ikke glemme, at Volkswagen opfandt den hurtige hatchback,
og de er stadig bedst til det.
Tag en almindelig hatchback, afstiv affjedringen,
afstiv karosseriet, giv den en stor motor. Færdig.
Gazoo! Den er rar. Den føles opstrammet.
Hvad sker der her? Hvor fører den hen?
Den er fed. Jeg elsker dem.
De små smæld fra udstødningen.
Der er ventiler i, så den lyder godt.
Kom nu. Og ind på gruset.
Det er faktisk sjovt, hvordan bagenden skrider ud,
og så mærker man bremserne tage fat for at forhindre den i at skride.
Sådan kan man virkelig more sig
uden blod eller ambulance.
Nej, jeg tog fejl, og Jezza ligger bag mig.
Jeg har GRMN'en i sigte.
Kom nu. Det er spændende nu.
Ukorrekt.
Det var... Jeg var for ivrig.
Det er svært at se, hvor jeg kører grundet støvet fra GRMN'en.
Lige nu indhenter Hammond også Clarkson.
Det er ved at være interessant.
Nå. Det er tid til at hale Jeremy ind.
Kom nu. Sådan.
For langt til siden.
Du er ude!
Med vejspærringen til side blev det et tohestes udmattelsesløb.
Kom nu, Clarkson, du er min.
Tag nu fat.
Hurtige hatchbacks er så sjove. De er de virkelig.
Hvis nogen sagde til mig: "Vil du stige ud
"og bytte til en 911 Turbo eller en 488?"
ville jeg sige: "Nej, det vil jeg helt ærligt ikke."
Lidt overstyring. Det er det, men vil have i en hurtig hatch.
Flere omgange senere lå vi stadig med samme afstand.
Det slog mig lige, at vi begge lader til
at have samme kendskab til banen.
Vi har begge 197 hestekræfter.
Det her løb kan tage noget tid.
Men...
Bremserne svigter. Jeg kan mærke dem svigte. De bliver varme.
Mine var i mellemtiden skoldhede.
Så til stor gene for vores kollega
lod vi det være uafgjort.
Hvis det her var et rigtigt løb fremfor et indhentningsløb,
ville jeg føre, fordi jeg behandlede min bil ordentligt
-og ikke overophedede bremserne. -Har du hørt det?
-Ja. -Men man holder ikke pause i et løb.
Så med andre ord, hvis du kører langsomt, vinder du.
Ja, for mine bremser overopheder ikke. Jeg kan stadig køre rundt.
Du kørte aldrig over 45 km/t.
Sludder.
Hvornår har du set et motorløb i fjernsynet
i Grandstand eller noget...
Fremfor at lytte mere til Mays bizarre motorsportsteorier
besluttede vi at gå videre til næste udfordring.
Dørtræk.
Lad mig fortælle jer om motoren. Det er en toliters turbo.
-Hvad mere kan man ønske sig? -Ja. Launch control.
-Jeg er klar. -Jeg er også klar.
Men James, derimod, har noget at forklare om sin GRMN.
Den her motor er faktisk ret interessant, fordi først og fremmest
er den blevet åndet på af Lotus.
De bruger faktisk en lignende motor i deres Elise.
Men måske mere interessant har den en kompressor,
hvilket er usædvanligt i en hurtig hatchback.
Hvorfor ulejlige sig med en kompressor?
Den er tungere end en turbolader, den skaber mere mekanisk modstand...
EN TIMES TID SENERE
Så de overordnede tal er,
at jeg har flest kræfter, 209 hestekræfter.
Jeg har den laveste vægt, 1135 kilo.
Og det er over 200 kilo lettere end Clarksons VW.
Til sidst holdt James op med at tale, og vi var klar til at køre.
Jeg vinder nok ikke.
Mit problem er, at jeg har den tungeste bil, og jeg er den tungeste fører.
Og vi er i gang.
Hvor skal den skide Polo hen?
Ja!
Hvad?
En sejr til den fede!
Det kan kun betyde, at VW har taget fejl af tallene igen.
Dette overraskende resultat krævede en diskussion.
-Den champignonfarvede Polo... -Brune.
-Den brune VW har vundet... -Vundet.
Jeg må være ærlig, jeg er ret overrasket
-over den forbløffende sejr. -Jeg er bestemt overrasket.
Og det er irriterende. Og der er intet, man kan gøre.
-For den er tung. -Ja.
Ja. Og den er kun lige så mange kræfter som den her.
DSG-gearkassen gør en stor forskel.
Ja, dobbeltkobling. Hver gang
I to skal skift gear, hvad mister I så, 18 meter?
Det er der ingen måde, man kan følge med...
-Øjeblikkeligt. -...med en gammeldags gearkasse.
Det er et gear, så et andet, og der...
-Ja. -Vent.
Sms fra hr. Wilman. "Idioter."
Sødt.
Meget venligt.
"Hold op med at ævle om dobbeltkoblinger og lettende overstyring.
"Disse biler skal appellere til unge mennesker,
og de aner ikke, hvad de ting er.
Vinderen bliver den bil, der appellerer mest til millenniumgenerationen,
ikke gamle mænd som jer."
Så hvilken test laver vi, som unge ville være interesserede i...
Nej, vent, jeg har fået en idé.
Hvad er det lige, millenniumgenerationen er?
Da vi havde forklaret James det, forlod vi prøvebanen
og begyndte vores nye, ungdomsvenlige vejprøve.
Hvad jeg har gjort, er at sætte
nogle ungdomsvenlige politiske klistermærker på dørene...
STEM PÅ LABOUR
...og på forruden sidder der
en transkønnet, flydende, neutral solskærm.
Den anden Jeremy er selvfølgelig den store Jeremy Corbyn,
leder af Labour-partiet.
En mand med samme initialer som Jesusbarnet,
en af Islams profeter.
I mellemtiden havde Richard af en eller anden grund
sat sø-vejrudsigten på Fiestaens døre.
#STORMY ER SEJ
Hvorfor står der "Stormy" på siden af din bil?
Det er den rapper, alle de unge elsker.
Nej, det er Stormzy. Stormy er samleje-entusiasten i Amerika.
Er hun populær blandt de unge?
I mellemtiden tog jeg til en økologisk gårdbutik
for at afprøve min modificering for de unge.
Hvad jeg har sat i min bil, drives af samme USB-port,
som man normalt ville oplade sin vape-bong med,
det vigtigste i en fra millenniumgenerationens liv,
og det er selvfølgelig en juicemaskine!
Med den her kan jeg lave en række lækre og nærende juicer
med en variation af etisk fornuftige ingredienser.
Og det betyder, at jeg ikke vil være underlagt Amerikas onde selskaber,
der myrder babykalve og brækker næbbene af kyllinger.
Tilbage på vejen havde Jeremy og jeg travlt med at konkurrere
for at vinde de forkælede unges hjerter.
Fordi I er unge, går I alle meget op i miljøet.
Så det vil glæde jer at høre, at ulig Poloen og Toyotaen
har den her ikke fire cylindre, Fiestaen har kun tre.
Og når den kører omkring, kan den deaktivere den ene
og kun bruge to.
Det er første gang for en trecylindret bil.
Og hvad det betyder, er, at den er bedre for isbjørne.
Sæderne herinde er lavet af stof,
så ingen køer kom til skade under produktionen af dette interiør,
bortset fra en lille kalv, der blev brugt til at lave rattet.
Men det er alt.
Okay. Den her er grønkål, æble,
linefanget avocado og etisk vand,
plus mine læsebriller,
der desværre faldt i tidligere, men det betyder ikke noget,
det er plastiklinser, så de er uskadelige.
Det er der nogen, der vil have.
For at se, om vi var på rette spor,
tog Richard og jeg ind
til den vidunderligt bilfjendske by Oxford.
Her er mange cyklister.
Se den måde, de unge billiger min bil og mine klistermærker.
Dab på den, makker.
Jeg kan tale millennium-sproget.
Det kan Hammond og May ikke, fordi de kører i en Ford og en Toyota.
Det er skodbiler.
I kan se, at her er busbane,
og Fiestaen viser slet ingen tegn på
at beklage sig over, at halvdelen af vejen er tom og ubrugt.
Det har den her bil intet problem med.
Der er et par vandrere til venstre, Hammond.
Jeg dømmer dem ikke,
for det er forkert at dømme folk.
Åh, en cyklist.
Galning.
Efter at have drukket sine briller var James nu på farten.
Min seneste juice har lidt af en asiatisk smag,
fordi den er lavet af okra, lidt knust, tørret ingefær,
lidt hvidløg, et strejf garam masala
og en svinekødstærte.
Denne bil er selvfølgelig udviklet på Nürburgring,
hvilket ikke lyder millennium-agtigt, men på den anden side
er det verdens grønneste bane. Den er komplet...
For... Jøsses!
Gud!
Tilbage til teltet.
For at være ærlig,
bortset fra at du drikker plastik, hvilket er ondt,
syntes jeg, at det gik ret godt med testen i at appellere til unge.
Ja. Vi talte om kuldioxid og isbjørne
og udtrykte vores støtte til Labour-partiet.
-Ja. -Udover den del,
hvor juicemaskinen røg i luften i fjæset på mig,
gik det fremragende, syntes vi.
-Det gjorde det. Ja. -Ja.
Men desværre sagde hr. Wilman, at vi slet ikke havde forstået det.
For at lokke millenniumgenerationen måtte vi sørge for at få vores biler
med i MailOnline.
Det var et problem for James, der hævder, at han aldrig har læst MailOnline.
Det har jeg ikke.
Du er heller ikke rigtig Mails målgruppe, James.
Hvad mener du med det?
Du er ikke en mut, bitter person,
der synes, at alle heldigere, pænere, rigere
og mere talentfulde end dig burde flås og henrettes.
Nå. Fint. Reglerne var enkle.
Vi skulle køre til London, gøre noget med vores biler,
der ville få paparazzierne til at fotografere dem.
Ja, og vinderen ville være den person,
der faktisk fik det højeste antal billeder offentliggjort.
Hvad jeg ville gøre, var at invitere min kone på middag
på den glitrende Blue Bird-restaurant
på den berømte King's Road.
Det er et populært sted for paparazzier.
Jeg var sikker på, at vi ville blive fotograferet på vej ud af den lille Ford.
Husk at smile.
-Og se ud, som om du kan lide mig. -Okay.
Altså meget.
Okay. Hold mig i hånden.
Så står vi lige lidt her.
Jeg glæder mig til en middag
-med min kone, Mindy. -Det bliver rart. Ja.
I mellemtiden havde Jerry besluttet at gøre sig bemærket
ved at punktere
og så få en berømthed som Binky Felstead til at hjælpe ham.
-Kan du tage reservehjulet? -Virkelig?
Du skal snurre den rundt, så bilen hæves
-rigtig højt op. -For Guds skyld!
Kom nu. Læg nu kræfter i.
Jeg er udmattet.
James kørte en bil, der aldrig er blevet fotograferet af paparazzi,
til en del af London, der aldrig er blevet fotograferet af paparazzi
med sin middagsaftale, historikeren Mary Beard,
der heller aldrig er blevet fotograferet af paparazzi.
Jeg er helt henrykt.
Det er min måneds højdepunkt.
Nå, tak. Det er meget venligt.
Og så prøvede James at finde på noget interessant småsnak.
Der er et smart rødt stykke på rattet,
så man ved, hvornår man kører lige ud.
Jeg er vild med det.
I mellemtiden i Chelsea...
Nej.
Der er ingen paparazzi. Her er ingen.
-Nej. -Der er ingen fotografer.
Det er latterligt. Jeg bliver altid fotograferet her.
Se. Her er jeg, og her er jeg,
og her... Hun er bare en kollega.
Vi burde prøve at skændes.
Jeg vil ikke skændes.
Sådan. Jeg vil gerne, du vil ikke, så vi er allerede...
-Vi skændes allerede. -Jeg vil ikke skændes.
Det er godt. Vi kunne se lidt ophidsede ud.
Efter at have parkeret sad James nu på sin indiske yndlingsrestaurant
til en lektion i klassisk historie.
Mandens idé er, at han trænger ind.
At manden skal være indtrængeren.
Han synes om alle åbninger. Sex til enhver tid.
Jeg må sige, at det ikke var, hvad jeg ventede.
Jeg troede, du ville give mig information
om hvælvingers form.
Det kan vi gå videre til.
Så den skal stå på linje, og så skal de nye ind.
Hvad laver du? Du er ikke...
-Undskyld, det er virkelig fedtet. -Ja!
Det var måske kun en punktering, men det skabte store nyheder.
Og det er sådan, man skifter hjul.
Hvis du nogensinde punkterer på en motorvej,
vil du være så taknemmelig for det her øjeblik.
Ja, lektien er lært, Jeremy.
Efter middagen
ventede de to mindst interessante mennesker for paparazzier nogensinde
på at blive fotograferet af paparazzier.
Hvis vi bare står her og ser lidt...
-Pinlige ud? -Altså, jeg...
Ventende?
Nogen skal nok tage et billede af os.
Jeg har lige tænkt på noget.
Du skal ikke misforstå det, men faktisk
var idéen med det her at få bilen i avisen.
Jeg burde have parkeret udenfor.
Undskyld.
FLERE TIMER SENERE I CHELSEA...
Vent. Der er én!
Peg ikke. Kig ikke. Men der er én derovre. Der er han.
-Hvor? -Paparazzo! Der.
Men før der blev taget billeder,
havde May og jeg lagt en plan, vi havde arbejdet på i årevis.
Af sted.
PAPARAZZO I EN POSE
Skiderikker!
Det var min... Sæt dig ind i bilen.
James...
Bøvsede du foran Mary Beard?
Ja. Undskyld, den kom bare ud. Jeg undskylder.
Og jeg ved, at mange vil tro, at vi havde aftalt det.
Det gjorde vi virkelig ikke. Alt, hvad man skal gøre for at blive fotograferet
i vores branche, er at tage til London,
gøre noget lidt usædvanligt, og så sværmer de...
Eller blive spritstiv og falde ud af en klub uden bukser på.
-Ja, det er en god måde at få det. -Eller få lungebetændelse.
Nå, men... Ja. Det har jeg haft nogle få gange.
Men hør, mens vi venter på at se, hvilken af vores udskejelser
kom i MailOnline,
fik hr. Wilman endnu en ungdomsvenlig idé.
Ja. Han sagde, at vi hver især skulle tage et billede af vores bil
og se, hvem der fik flest likes på deres billede på Instagram.
Efter at have delt os satte vi i gang med vores respektive planer.
Halvtreds pund er rimeligt. Ja.
Halvtreds tusind?
Okay. Jeg ringer tilbage om lidt.
Ja, hej hej.
Min idé var at sætte mig i bilen i en af kabinerne i London Eye,
så vi kunne tage et billede øverst oppe med en fantastisk udsigt.
De ville have 50.000 pund. Jeg troede, han mente 50 pund.
Lad os finde på noget andet.
Det havde jeg netop gjort.
Jeg gør alvor af mit Instagrambillede.
Jeg har hyret en top-fotograf, og jeg glæder mig meget,
for han er fremragende.
Se lige der.
Han hedder David Yarrow.
Han er en af verdens bedste naturfotografer.
Og hans plan var at genskabe dette billede
med min bil i stedet for tigeren.
Så jeg kommer ind...
Jeg tror, at det vigtigste er at have energi.
Det skal være dynamisk.
Og det betyder, at vi skal have vandet til at flyve op
mellem mig og bilen.
Jeg vil være så tæt på, som du tillader mig sikkerhedsmæssigt.
Ja. Jeg har dit nummer.
Okay.
Tilbage i London havde jeg fået en genial idé.
Godmorgen.
Hej. Tag noget tøj på.
Til sidst var mit billede klaret.
Ligeså var Mays.
Og lige så, efter slet intet arbejde, var Jeremys.
Vent lige!
Kunne du have gjort mindre ud af det?
Nej, du har ret. Jeg burde have sat en hvalp i den,
-for Instagram elsker hunde. -Ja.
Instagram er dybest set kun hunde.
Med vores billeder lagt på Instagram
fik vi alle en udfordring til.
For at se, hvem der kunne få flest afspilninger af deres bil på YouTube.
Ja. Den er svær, for over 300 timers video
uploades til YouTube hvert minut.
Man skulle ikke tro, at så mange katte faldt i affaldskværne, vel?
Nej. Det skulle man ikke, men det lader det til, at de gør.
Så vi måtte finde på noget helt særligt.
Hvordan kunne vi få vores bil til at skille sig ud i det virvar?
Skubbe dem i en affaldskværn?
Jeg tror, det må være det.
-Eller... -Ja?
For at få min Ford bemærket iscenesatte jeg et stort stunt.
For at lave min først stuntvideo
tog jeg ud på en meget lang landingsbane.
Og da min stjerne havde varmet op,
var vi klar til kamp.
Og i dag bliver der skrevet historie.
Held og lykke.
Jeg kan ikke kigge på.
Ja!
Vi lægger internettet ned med det!
James havde imidlertid valgt en anden tilgang.
Hvis man går på YouTube, hvilket jeg gør ofte,
vil I se, at noget, der er populært hos millenniumgenerationen
er udpaknings-videoen.
Det er normalt en uvirksom studerende uden noget bedre at lave,
der blot tager noget, vedkommende har købt ud af æsken og taler om det.
Hej, hvad så? Hvad sker der, alle sammen?
Buddet er lige gået, jeg har det her,
og jeg har ikke engang pakket det op. Jeg har...
Ham her pakker sit nye fjernsyn ud.
Gud. Er I klar?
Se, hvor mange gange den er set.
Stativet er ikke monteret, det skal man sætte på senere.
Hej, venner, det er May! Velkommen, brødre og søstre,
til min nyeste udpakningsvideo.
Og den er stor. Det er en bil.
Åh, ja.
Se, hvor ren den er.
I mellemtiden havde Jeremy besluttet at skabe
en Fast Show-agtig figur ved navn David Souffle.
BELGISK TRAFIKBETJENT
Tilbage på flyvepladsen var mit næste stunt parat.
Dernede står der en mand. Jeg kender ikke hans navn.
Men det er lige meget, for om lidt kører jeg ham over.
Så er det nu.
Ja! Jeg slog ham ikke ihjel!
Det synes jeg om.
"Hos Toyota vil vi gøre alt, hvad vi kan for, at tingene går glat,
når du kører i dit køretøj.
Om du er i dit hjemland eller på rejse,
er du velkommen til at kontakte os, hvis du tror, der er noget..."
I mellemtiden var jeg klar til mit sidste stunt.
At bruge min bil til at få en mand over søen i en båd.
Jeg aner ikke, hvad der vil ske her, hvad angår brud,
så jeg bruger en junioransat.
Han er billig, lydig og undværlig.
Afgørende ingredienserne til den slags.
Så lad os gøre ham til YouTube-stjerne.
Ved brug af videnskab og matematik
har jeg beregnet, at 48 kilometer i timen
er den korrekte fart til det her.
Så er det nu! Jeg sætter i gang!
Kom så, lille ven!
Storslået! Flot! Du kan få fri juledag!
-Det var et imponerende stunt! -Det var rigtig fedt, ja.
Jeg er tilfreds med det.
Hvordan går hans terapi?
-Han kommer over det. -Godt.
Hvad vi har her, er pointtavlen, der vil hjælpe os
med at finde den bedste blandt de hurtige hatchbacks.
Vi har allerede udfyldt pointene for pris,
indhentningsløbet og dørtrækket.
Nu har vi det med paparazzierne. Hammond, hvordan klarede du det?
I to smed paparazzoen i sækken, ikke?
Det gjorde vi.
Men faktisk burde vi sælge de sække til kendisser.
Det burde vi. For de er ret kloge. Man trækker i en snor,
og så kan han ikke tage billeder, og han kan heller ikke stige ud af bilen.
Ja, og det er også teknisk set uretmæssig tilfangetagelse.
-Ja. -Og ulovligt.
Som at fange en hveps i et marmeladeglas. Det klager ingen over, vel?
Uanset hvad, virkede det ikke,
for der må tydeligvis have været en paparazzo til, som vi ikke så,
for det her billede dukkede op.
HAMMOND LIGE ET SEKUND
Nej. Vent lige.
Reglen var, at der skulle være en bil med, og jeg kan ikke se nogen bil.
Det var det. Den lød også på MailOnline, og jeg gætter på...
Der nogle ting, der tyder på, at dette er The Sun.
-Ja. -Jeg troede, det var Mail.
Jeg håbede, I ikke ville se det.
-Det gjorde vi. -Jeg klarede det ikke så godt.
-Nej. -Det giver dig vist
et nul, Hammond.
Ja, så du får et nul.
James May, hvordan klarede du dig
i at tage den ældre kvinde med på indisk restaurant i Hammersmith
og parkere din bil i et underjordisk P-hus?
Ikke særlig godt, faktisk.
Hvor ikke særlig godt?
-Nul ikke særlig godt. -Okay.
Intet.
Min plan var en succes.
Var den?
Niogfyrre billeder blev offentliggjort af min bil og mig og Binky i MailOnline.
-Niogfyrre? -Niogfyrre billeder. Jeg kunne...
Vent. Niogfyrre billeder af en gammel, fed fyr
og en ung pige, jeg aldrig har hørt om, der skifter dæk?
Ja. Men det enestående er, at jeg gerne ville vise de 49 billeder.
Men vi kontaktede MailOnline i går.
For at sige: "Må vi få billederne?"
Ved I, hvad de forlangte?
122.000 pund.
-Hvad? -Virkelig?
På ære. De tager et billede af mig, de ødelægger mit liv,
og hvis jeg skal købe billedet tilbage,
skal de have 122.000 pund.
-Der er 49 billeder af dig. -Jeg ved det, 49...
Vis ikke kameraerne det, ellers kommer der en regning på 120.000.
-Men det gode er... -Præcis. Og derfor får du 49 point.
-Ja. -Ja, det er jeg bange for.
-Det kan vi ikke undgå. -Ja, jeg gør.
-Niogfyrre. -Hvilket bringer os til Instagram.
Okay.
James May, hvordan gik det med dit billede på bussen?
Jeg fik nul likes.
-Nul? -Ja.
Og hvordan fik du nul?
Det er interessant. Jeg havde ikke en Instagram-konto,
så jeg oprettede en.
-Sikken overraskelse. -Men vent.
Nej, jeg oprettede én. Og da jeg gjorde det,
indså jeg, at der var nogen på Instagram, der udgav sig for at være mig.
Så jeg udfyldte den der, hvor man kan fjerne dem, ikke?
Og så sendte jeg den. Og al ros til Instagram,
de reagerede meget hurtigt. Samme eftermiddag, faktisk.
Og så lukkede de ned for mig.
Dig?
Ja, de lukkede ikke den falske James May ned,
-de lukkede den ægte ned. -Dræbte de den forkerte James May?
-Ja. -Okay, det er ret interessant.
Hvad der interesserer mig, er, at der er en mand et sted i verden,
eller kvinde, der tænkte: "Jeg kan udgive mig for hvem som helst.
-Jeg udgiver mig for James May." -Ja.
-Det er ikke så ambitiøst, vel? -Hvorfor ikke George Clooney?
Ja, men nettoresultatet, som de siger i hæren,
-er, at jeg har... -Nul.
-Du gør det godt. -Ja, jeg gør det ret godt.
Hammond, hvordan klarede du det?
Mit billede var fremragende. Se det.
-Se lige. -Det er godt.
Bortset fra sloganet med samleje-entusiasten...
-Det var lidt uheldigt, ja. -Det er et fantastisk billede.
Så hvor mange har set og givet det en like på Instagram?
Ni.
-Ni? -Har de også blokeret dig?
Nej. Ser du, jeg bruger ikke rigtig Instagram.
-Ja. -Så jeg har ikke så mange følgere.
Så kun ni har set det.
Du godeste. For jeg har 54.000.
Helt ærligt! Ja, men du bruger Instagram!
Ja, jeg gør.
-Du har en masse følgere. -Ja, jeg har. Så skriv 54.000...
Vent lige. Lad os se det positive i det.
Han har 1,6 millioner følgere på Instagram.
Ja.
Så 1,46 millioner kunne aktivt ikke lide hans billede.
-Det er en anden måde at se det. -Det er et tab.
Det var ikke mit bedste arbejde, nej. Det var et forhastet billede.
-Hvad var det? -54.000.
Det ændrer pointene lidt.
Det ændrer stillingen meget, for nu har jeg 54.053.
-Okay. -Og du har ét.
Ja, jeg har ét.
Jeg har også...
Det bliver desværre værre for jer to på grund af YouTube.
Fortsæt.
Jeg lagde dem ikke sammen, men min første David Souffle-video på YouTube,
-266.000 afspilninger. -Åh gud.
Over en kvart million mennesker.
Du fører nu.
Ja, jeg ville sige, at jeg har en ubesværet føring.
-Ja. -Ja.
-Kom så. Hammond? -Hammond?
16.800.
Efter hele den indsats?
Ja! Jeg forstår det heller ikke, for jeg gav det en fristende overskrift.
Der stod... Se.
Episk slåskamp stoppet af Ryan Gosling og Channing Tatum
mens prins Phillip går på line mellem to biler.
-Hvem vil ikke se det? -Skrev du faktisk det som overskrift?
Det stod der. Det er clickbait.
Og millenniumgenerationen på YouTube tænkte: "Jeg vil hellere se katten..."
-Det er latterligt! -Det må de have gjort.
Undskyld. Unge mennesker, I er ynkelige.
Ja. Sådan er det, det er stillingen lige nu.
-Du er ude. -Ja.
Og James, lidt hurtig hovedregning...
Medmindre du har fundet 325.000 mennesker,
der var klar til at bruge 16 minutter,
for så lang var din udpakningsvideo,
seksten minutter på at se dig
tage en lille Toyota hatchback ud af en papkasse,
har jeg vundet.
-Ja. -Og?
Trehundrede og tredive...
...tusind.
At tage en bil ud af en kasse? Nu danser han.
Jeg ved det.
Han danser altid... Hvordan formår han altid at vinde?
Jeg tror, at i dette tilfælde var det delvist, fordi du
appellerede til millenniumgenerationen ved at skabe en Fast Show-figur,
når ingen under 40 har hørt om The Fast Show.
Det er helt rigtigt. Du kunne lige så godt have valgt
Neville Chamberlains komiske eventyr i 1939.
Det havde været bedre.
Så fordi der er flere, der hellere vil se en gammel mand
tage en lille bil ud af en kasse
end at se ham sætte en junioransat i fare
eller mig med et overskæg, må vi konkludere,
at den bedste af de små hatchbacks
er langt den værste.
Ja, det er vores konklusion.
Ja, og med den forfærdelige skuffelse er det tid til at slutte.
Mange tak, fordi I så med. Vi ses næste gang. Farvel!