Hallo.
Dere er en livlig gjeng.
Takk, alle sammen.
Hallo og velkommen til en mini-spesialepisode av The Grand Tour.
Den finner sted i dette plagede området av verden.
Vi har Syria, Irak og Iran på bunnen,
og Russland på toppen.
Men mellom der har vi dette stykket med fred og velstand,
og det fikk oss til å tenke.
Om du bor på bredden av Svartehavet
og du liker fisk, så går det bra.
Men hva om du liker brasme?
Brasme liker ferskvann, og Svartehavet er saltvann.
Den nærmeste ferskvannsinnsjøen er her borte, Det kaspiske hav.
Og det er tusen kilometer unna.
Ja, så vi lurte på,
om du må kjøre så langt for å skaffe middag,
hva ville være den beste bilen?
Man ville så klart trenge en slags GT, men hvilken?
Den nye Aston Martin DBS,
den nye Bentley Continental GT
eller den nyere BMW 8-serien?
Det er nøyaktig denne typen spørsmål dette programmet skal svare på.
Så denne uken tok vi Grand Tour
til Batumi, i den tidligere sovjetiske staten Georgia.
Møtestedet var på Svartehavets bredder,
og naturlig nok var James May den siste som kom frem
i den nye BMW 8-serien.
Den ser ikke like bra ut i virkeligheten som den gjør på bildene.
Det er skuffende å se den. Jeg er redd det er sant.
-Og brun! -Hva?
Brun!
Den er oransjegul.
Det er en brun bil.
Den er oransjegul, ikke brun.
-Den er brun! -Den er oransje.
-Og den ser ut som en Toyota. -Nei, det gjør den ikke.
Er den på leveringshjul?
-Er de spesielt for å levere den? -Hva snakker du om?
Nei, de små hjulene som de kan flytte den på.
Ja, det er det jeg mener. De er ikke store nok, er de vel?
-Kan du ha 22 tommers dekk? -Nei.
-Hvorfor ikke? -Hvorfor skal man ha 22 tommers dekk?
-Det ville ødelegge kjøreopplevelsen. -For den ville...
-Det ville fylle opp buene. -Ja.
Og her tror jeg vi har en forbrytelse.
-Hva? -Alle som har et "M"-skilt
på en BMW som ikke er en M BMW, må sendes i fengsel.
Så dette er en av de "M"-bilene som ikke er en M-bil.
-De har gjort det før. -Det er ikke en M-bil, er det?
-Nei, det er ikke M8. Den kommer senere. -Hvorfor står det "M" på den?
-Fordi det er M Sport... -Det er en falsk en.
M Sport
-betyr bare "ikke M", ikke sant? -Jo.
Men det er mellom M og de vanlige bilene.
Derfor har man M Sport 5 Series, for eksempel.
Det er ingen M.
Dette er som Elton Johns største hits
uten Your Song eller Tiny Dancer.
James, jeg vil ikke være barnslig, men jeg hater...
Vil du ikke? Men du skal være det.
Jeg hater girstangen din.
-Jeg elsker den. -Se på den.
Jeg syns den er fantastisk.
Og resten. Det er en fryktelig girstang og et kjedelig interiør.
Det er moderne og stilfullt.
Få se på din. Hva har du?
Du har den nye Bentley, som er helt lik den gamle Bentleyen.
Bortsett fra at det er en helt ny bil.
-Ja, men den ser helt lik ut. -Den ser ikke helt lik ut.
Den har helt annerledes front, andre sider, annen bakende...
-Nei, det ser ut som en Aventador. -Nei.
Det er en helt ny bil.
Dette ensfargede britiske flagget ble festet på av tyskere.
Ja. Det er litt tysk i...
-Chassis? Tysk? -Ja.
-Motoren? Tysk? -Ja.
Å, nei! Tyskerne har gjort all teknologi- og ingeniørarbeidet,
det vil aldri... Nei, vent, det blir flott.
-Hva? -Den er litt...
Jeg bruker ordet forsiktig, den er litt camp.
-Det er spesial... -Den er ikke camp.
-Den er det. -Hva er camp ved det?
Det er plissé og skinn og...
Men den er til tider god.
Det er en spesialhendelse.
Kommer Liberace ut av midtkonsollen
og spiller piano for deg?
Grunnen til at jeg ikke klager på ditt interiør,
er at min Aston ble levert med Birmingham-spesifikasjoner.
-Det er grusomt. -Det er ganske livlig.
Det du burde bekymre deg over, er at jeg liker det.
Du liker det. Nettopp.
Så dette er en DB11?
Nei. Det er DBS.
Superleggera.
-Den er veldig lett, ikke sant? -Er den?
Det er vel det superleggera betyr?
Den er 72 kilo lettere enn DB11.
-Hva? -Og ikke noe dyrere?
-Den er litt dyrere. -Hvor mye dyrere?
-Den er 67 000 pund dyrere enn DB11. -Ja.
-Hvor mye koster den? -Mye.
Er det rundt en kvart million pund?
-Nei! -Hva er det?
Litt mindre.
-To hundre og tretti? -Litt mindre.
-To hundre og tjuefem? -Ja.
Min koster 100 000 pund.
Den er nymotens, moderne. De kunne sagt: "Den ser japansk ut."
Som om det er negativt.
Japanerne har forbedret bilen mye i det siste århundret.
Nei! Det betyr bare at den er litt nyttebetont...
Vi bestemte oss til slutt for å slutte å krangle
og kjøre herfra ved Svartehavet
gjennom Georgia og Aserbajdsjan
til Det kaspiske hav for en fin grillet brasme.
Jeg aner ikke hva jeg har i vente på denne reisen.
Jeg har sett Grand Prix fra Aserbajdsjan,
og jeg har sett Borat. Hvilken stemmer?
Jeg vet ikke hvordan veiene vil være.
Burde vi egentlig bruke pickuper? Eller stridsvogner?
Dette er den tidligere Sovjetunionen.
Det ser ikke sånn ut, men det er det.
Uansett var veiene nå fine.
Så vi kunne bli kjent med bilene våre.
Spørsmålet jeg vil få svar på på denne reisen, er dette:
Hvordan kan DBS være verdt 67 000 pund
mer enn DB11,
når, fra mitt synspunkt, de ser ut til å være helt like?
Først blir du tvunget til å si: "Den er ikke det."
Dette interiøret er ikke bra nok i en bil til 225 000 pund.
Ikke i nærheten.
Du ser på Bentleyen og tenker: "Sånn skal interiøret være."
Det er gammeldags, men fantastisk.
Men etter som vi forlot byen,
fikk vi se DBS' sanne indre.
Dette er absolutt den kraftigste bilen her.
Og den letteste og mest aggressive.
Men likevel glir den bare av gårde i GT-modus,
som jeg er i nå, Grand Touring-modus.
Den er som et luftputekjøretøy.
Jeg kjører en dobbel-turboladet V12.
Jeg kan kjøre 340 km i timen, og jeg kan hviske i 113 km i timen.
Men når du bytter fra GT-modus til sportsmodus,
er det noe helt annet.
Klar?
Herregud.
FARTSKONTROLL
Greit, det er en liten forskjell mellom DB11 og denne.
Jeg er redd dere begge må innse sannheten.
Dere er i trillebårer, jeg er i et romskip.
En gammel mann som ser for seg at han er James Bond.
Men om vi snakker om
langbente, luksuriøse, kontinentkryssende GT-biler,
så snakker vi om Bentleyer.
De er de definitive GT-ene. Stille som hvisking. Fløyelsmykt.
Et hint om at utrolig kraft venter.
626 hestekrefter under høyrefoten min.
Jøsses.
Men GT-bilen må først og fremst være et godt sted å være,
for man vil, per definisjon, tilbringe mye tid i den,
og dette er et godt sted å være.
Overflaten på midtkonsollen, dette metallet her, er aluminium.
Det har blitt valset på samme måten som de valser aluminiumsdeler
til baksiden av dyre klokker.
Om jeg trykker på denne knappen, kan jeg rotere mellom de ulike skjermene.
Analoge målere og klokker, midt på dashbordet, takk.
Problemet jeg har med Bentleyen og Astonen,
er at de er litt for opptatt av å være britiske.
Det er en slags britisk sykdom, vi blir ikke kvitt den,
vi er besatt av falsk arv
og meningen med tradisjoner, og det er bare tull.
Om du vil snakke om arv og tradisjoner,
så har BMW den sterkeste.
Den blir fortsatt laget i München av det samme firmaet.
De lager sine egne deler.
Og noen av de delene er veldig gode.
Den 4,4-liters dobbelturboladete V8-en gir 523 hestekrefter.
Den har også firehjulstrekk, bakhjulstyring
og adaptive krengningshemmere.
Den har en åtte-trinns girkasse,
det er ikke dobbelkløtsj, men den har skarpe girstenger.
Sånn ja, går ned til tre.
Dette er en ordentlig bil.
Ikke noe glorete!
Etter at James hadde blitt ferdig med å si hva som er galt med Storbritannia,
begynte jeg å tenke på å kjøpe noe frukt.
Trenger noen en sitron?
Nei, det går bra, takk.
Jeg vil ikke... Vent, alle har fått samme ideen, se.
Sitroner til høyre.
Det kan ikke være enda en sitronselger.
Seriøst. Det er flere sitroner.
Hvorfor tenker ingen:
"Alle selger sitroner på denne veistrekningen,
"vi skal selge møbler"?
Og generelt sett trenger man ikke så mange sitroner,
uansett hva man lager. Vi må ha kjørt forbi
rundt 10 000?
Det er flere her på høyresiden.
Det er én kveld med Richard Hammonds gin and tonic-forbruk.
Prøver bare stemmekontrollsystemet.
Alltid verdt litt moro.
Angi land.
Si navnet på landet.
Georgia.
Malta registrert. Vil du registrere en destinasjon?
Jeg vil ikke til Malta. Nei.
Si navnet på landet.
Georgia.
Si navnet på det ønskede landet.
Georgia.
Si navnet på et land. For eksempel: England.
Georgia.
Si navnet på det ønskede landet.
Si navnet på landet som ett ord. For eksempel: Frankrike.
Ja. Georgia.
Avbryt.
Selv om bilene våre ikke anerkjente Georgia som et land,
ankom vi snart byen Gori.
Josef Stalins fødested.
Er det Stalin-museet? Kan vi ta en titt?
Ja, vi kan ta en titt.
Problemet er at om du går inn i en bygning eid av Stalin,
kommer du sjelden ut igjen.
På museumsområdet fant vi huset
den sovjetiske diktatoren vokste opp i.
Stalin satt ved det bordet om morgenen
-da han var en liten gutt? -Ja.
Og sa: "En dag, når jeg blir voksen,
"skal jeg blir den verste drittsekken verden noen gang har sett."
Og foreldrene sa:
"Det er en liten gutt i Østerrike
"som vil bli den største drittsekken.
"Men vi tror at du kan bli
"en enda større drittsekk." Og så ble han det.
-"Du kan bli hva enn du vil." -Ja.
Om du vil bli den største jævelen verden noen gang har sagt...
Jævel er et godt ord. Ja.
Og moren hans sa: "Er du sikker på at du ikke vil
"følge i din fars fotspor og bli skomaker?"
"Nei. Jeg vil drepe 20 millioner mennesker."
-Han satt faktisk der... -Ja.
Med en liten shorts og en liten bart.
Det er veldig rart, ikke sant? Å tenke på hva som startet her.
Jeg har ødelagt Stalins hjem. Jeg vil ende i Gulag.
James!
"Jeg har ødelagt Stalins hjem."
Utenfor så vi på statuen av Stalin.
Som startet en debatt mellom to av oss.
Han som slo Hitler er fra deres by,
så de setter så klart opp en statue av ham.
Men så viser det seg at han er en enda større massemorder,
tar man den da ned?
Det er et vanskelig spørsmål.
Kan vi snakke om bilene våre?
-Nei. -Nei.
Jeg er ikke interessert i krigen.
Det er mer enn krigen, Hammond.
Det er en sentral del av 1900-tallets historie.
Det påvirket hele verden.
Greit. Jeg går til sengs.
-Hva? -Jeg går til sengs.
-Går du til sengs? -Jeg går til sengs. Ses i morgen tidlig.
Vi må ha kjedet ham, for han etterlot litt gin and tonic.
Etter litt mer gjennomtenkt debatt om byens Stalin-problemer
fikk jeg en idé.
Hør på dette, den statuen, kanskje vi burde rive den for dem.
Bestemme for dem.
Nettopp.
For denne byen har et stort dilemma.
Vet du hva det er som?
Det er som noen med et gammelt møbel
som de ikke liker, men som de ikke kan bli kvitt
-fordi det var deres bestemors. -Vel...
Men vi kan bli kvitt det for dem.
Og da blir de glade.
For det er ikke tvil om at de ikke burde ha statuen.
Så klart burde de ikke det.
Jeg kan ikke huske hvilken by i Østerrike, ikke Tyskland,
Hitler ble født i, men jeg vedder på at de ikke har en statue av ham...
Og den natten, mens innbyggerne sov søtt...
Skru av lysene.
Vent litt. Hvor er den?
Jeg kan ha overdrevet litt.
Jeg mente bare skru dem av.
Sett stigen på... Nei. Ikke på fronten...
Nei, gå opp stigen.
Sett den på baksiden, mente jeg.
Ja. Det er baksiden.
Ja visst.
Neste morgen, mens vi gjorde oss klare, spurte Richard Hammond oss om noe.
Hvorfor har dere satt Nigel Mansells hode på panseret mitt?
Jeg tenkte du ville like det.
Britisk racersjåfør, britisk bil, tenkte det ville være passende.
Det sier mye, ikke sant?
Du har en berømt mann fra Birmingham i bilen og på fronten av bilen.
Nigel Mansell må være veldig kjent her.
Mange ser på ham.
-Var Nigel Mansell populær her? -Ja.
Verdenskjent superstjerne, de elsker ham.
Hvordan det, peker folk?
Ja, de må virkelig like racing.
Kjørte Nigel noen gang en Bentley?
Nei, han er berømt for Williams.
Ja. Det kan være det som forvirrer folk.
Derfor ser de forvirret ut.
Jeg skulle gjerne vært Richard Hammond. Livet er så mye enklere.
Vår neste destinasjon var en racerbane 113 km unna.
Og siden James og jeg hadde rasistiske satnaver,
ble vi guidet av mannen i front,
som var en feiltagelse.
Hammond, vi har absolutt vært her før.
Om dere ville at jeg skulle være ansvarlig for navigering,
burde dere ikke ha limt Nigel Mansells hode på panseret mitt. Jeg prøver.
Til slutt snublet Hammond over veien som ledet ut av byen.
Men det ble ikke noe bedre.
Hvorfor kjører vi så sakte?
Jeg blir forbikjørt av lastebiler.
Nigel Mansells hode sperrer for veiskiltene,
og jeg må lene rundt ham for å se dem, og jeg vil ikke gå glipp av dem.
Det var et skilt der til Teheran, som er i Iran. Vi skal ikke til Iran.
Jeg vet ikke. Jeg ser ikke skiltene på grunn av Nigel.
Nå ble jeg forbikjørt av en oransje bil.
Alle filmer dette. Det er flaut.
Vi kommer til å havne på nyhetene.
Hammond vil lese det og si: "Det var ikke Nigel Mansell, jævler.
"Det var noen ved navn Josefine Stalin."
Jeg fant til slutt det jeg antok var vår avkjørsel.
Det er ned her.
Nei, det er ikke ned her.
Vi kjører ned her litt, så kommer vi til en større vei, og kommer frem.
Og det var nøyaktig det som ikke skjedde.
Hammond! Jeg tok i bakken!
Ja, det skjer ofte på hovedveier.
DBS-en er faktisk fem millimeter lavere enn DB11,
som er flott på en vei som denne.
Men det ble snart verre.
Den mannen er væpnet.
Enda en mann med maskingevær.
Ok. Mange med maskingevær.
En fra området forklarte så nøyaktig hvor vi var.
Det er grensen som ikke er en grense.
Om du ser her. Ok? Vi er her.
-Ja? -Ja?
Det er grensen mellom Georgia og Russland,
ifølge mesteparten av verden.
Men russerne mener at den er her.
Så de har satt opp dette piggtråd-gjerdet.
De flytter det om natten.
Ja vel.
-Russerne flytter det? -Russerne flytter det.
Så når du legger deg, bor du i Georgia.
Og så våkner du som russer.
Men det bor folk her.
Og dette er et slags område midt i ødemarka.
Hva om noen gjorde dette i Ross-on-Wye, der jeg bor?
Ja, hva om du plutselig våknet og waliserne bestemte seg...
Ja. Det er rundt samme avstanden.
Ja, du er i Wales.
Vi møtte da et faktisk offer for denne grensetvisten.
Er du georgisk?
Så klart er jeg det.
Jeg er 84 år gammel, alle de 84 årene har jeg bodd i Georgia.
Ser dere det store treet der? Det er min tomt.
Den tomten der tilhører meg.
Det har jeg på georgisk territorium.
Russerne lar meg ikke jobbe på tomten min.
Kan du komme over hit?
Nei, da arresterer de meg og tar meg med til Tskhinvali.
Er det russiske soldater der borte?
Ja, de går rundt her,
patruljerer, passer på at jeg ikke krysser gjerdet.
Jeg vil ikke ha noe annet. Jeg vil jobbe på tomten min. Jeg har ikke noe.
Hjelp meg å få dem til å ta bort gjerdet.
Dessverre, fordi vi er The Grand Tour, og ikke FN,
kunne vi kun fjerne Nigel Mansells hode,
gi Hammond sparken som navigatør
og fortsette søken etter racerbanen.
Og etter at vi fant riktig vei,
begynte James å tiltrekke seg spesielle venner i BMW-ene sine.
Fy søren!
Så dere hva som stakk ut av panseret på den bilen?
Han er en professor emeritus på Tbilisi University,
han studerer latin og gammelgresk.
Det er sånn han reiser på jobb.
James! Der er enda en.
Den er enda bedre.
Har aldri følt meg mer som femte hjulet på vogna, Hammond.
Jeg vet hva du mener. Og vi ødelegger det for dem.
Dette er flott!
De er overalt.
Etter å ha forlatt James' fanklubb,
kom vi til slutt til racerbanen.
Siden den ble bygget i kommunismens tid,
har den vært hjem for noen grusomme og kjedelige løp
helt til Sovjetunionen, og den, brøt sammen.
Men for noen år siden ble den brakt tilbake til livet.
Det dere må huske på,
er at 715 hestekrefter er veldig mye.
Det er en katedral med kraft.
191, 196, 208, 219...
Den er så rask!
Og det beste er at den er gammeldags. All den kraften går til bakhjulene.
Det er ingen firehjulstrekker.
Det er ingen firehjulsstyring, ikke noe finurlig lureri.
Se på dette.
Skrenser med antispinnsystemet på.
Ja. Jeg liker det.
Og jeg likte det enda bedre med antispinnsystemet av.
Se på det.
DB11 var den første Aston-bilen jeg har kjørt som var god på en bane.
Og dette er den andre.
Herregud, for en bil!
Richard Hammond kjører rundt i Chatsworth House.
Denne dobbel-turbo seksliters W12-motoren.
Det er faktisk den helt nye motoren fra Bentaygaen,
men spesifikt laget for denne bilen.
Den gir 626 bremsehestekrefter.
Og den er festet lengre bak i bilen enn før.
Og fronthjulene er lengre frem,
som gjør at vektfordelingen er nærmere 50-50.
Og der er nøkkelordet: "vekt." Der er mye av det.
To og et kvart tonn av det.
Så, for at den skal kunne gjøre noe som er sporty,
må den vekten kontrolleres.
For å gjøre det har Bentley gitt Continental
en hel rekke høyteknologiske våpen.
Dreiemomentvektorisering, firehjulstrekk,
superraskt adaptivt hjuloppheng og aktiv differensial.
Alt det betyr at denne karen
kan, for å snakke som man bør i en Bentley, løfte skjørtene og løpe.
Pent!
Han som designer antispinnsystemet til denne bilen,
er visstnok en mester innen skrensing.
Og man merker at han har bygget en Bentley til seg selv.
Sverger!
Det er upassende å be den gjøre det.
I mellomtiden hadde jeg, i BMW-en, også brukt elektronikken flittig.
På veien
hadde jeg disse innstillingene i sport, som man kan programmere,
og jeg hadde styringen på komfort og kjøreopplevelsen på komfort.
Men nå har jeg den i sport pluss.
Jeg har minst kraft, 523.
Jeg har det laveste kraft til vekt-forholdet.
Men det er en kraftig motor med mye på bunn. Jeg kan grave dypt.
Det, kombinert med firehjulstrekken og firehjulstyringen,
gjør at 8 Series er nøyaktig som ventet.
Det er enkelt. Det er en BMW. Den føles ut som en BMW.
Det er så enkelt at da vi kjørte forbi pitstoppene, merket jeg noe.
Det er en fyr med stoppeklokke der.
Betyr det at de tar tiden? Jeg antar det.
De gjorde det.
Så vi bestemte oss alle for å konsentrere oss om noen raske runder.
Hopper over kanten der.
Slipper løs, og pang.
Mer fart!
Kom igjen. Sving. Grep.
Bremsene, svingingen, akselerasjonen,
alt er fantastisk.
Hva skjer her?
Legg deg ut, litt bremser.
Og kjør på.
Er dette den raske eller den trege?
Herregud, som den tar i.
Den bare kjører.
Null til hundre på 3,4 sekunder,
som er helt forbløffende for en så stor bil.
Send det inn.
Tar en del av kanten.
De bremsene vil gå varme.
Det er de største stålbremsene på noen produksjonsbil,
men jeg ber om mye.
Til slutt stoppet vi for å se hvordan vi hadde klart oss.
-Ingen overraskelser her... -Si det.
-Aston var raskest. -Gud.
Nei, men det var åpenbart
-med veldig stor margin. -Greit nok.
-To minutter, ikke sant? -Ja.
To minutter raskere?
Nei, nei...
Men her er det interessante.
Den tidligere presidenten av Georgia satte,
da denne banen ble gjenåpnet for noen år siden,
-en tid på... -Gjorde han?
Ja, i en Formel 3-bil.
To minutter og fem sekunder. Nøyaktig.
Det var Georgias president.
-Så, James May... -Ja?
Var du raskere eller tregere enn Georgias president, tror du?
Må jeg være Georgias president...
-Nei. -...om jeg var raskere?
Jeg vil si at jeg var tregere.
Du har helt rett.
Men her er noe interessant.
Du var bare 0,8 sekunder tregere enn Georgias president.
Han kjørte en Formel 3-bil.
Tror du at du var raskere enn Georgias president?
Helt ærlig skulle jeg veldig gjerne ha vært det.
-James May, du kjørte på 2:05,8. -Ja.
-Richard Hammond... -Ja.
-To minutter... -Ja.
...4,8.
Så du er bare et sekund raskere. Det er det nærmeste dere to har vært.
-Ja, det er det. -Vent litt.
Tekstmelding. Herregud, Mr. Wilman.
Hvordan vet han når vi alle sitter sammen?
Det er skummelt. Kom igjen.
Ja vel. "Jeg har sett hvor fort dere kan kjøre bilene på et tidsløp.
"Nå skal vi se hvor fort dere kan kjøre når dere er tissetrengte."
-Hva? -Virkelig?
Greit. "Hver av dere skal drikke 1,4 liter vann,
"vente 20 minutter
"og se hvor mye tiden deres forbedres."
Vi var snart klare til å begynne testen.
Greit, så vi skal drikke dem,
og når vi har drukket alle tre,
-starter vi nedtellingen? -Ja.
Det er avskyelig.
Bare ekkelt, dette.
Kvinner drikker dette på moro.
Kunne ikke vi ha gjort det med vin?
Hold kjeft.
-Herregud. -Er du ferdig?
Går.
Hvordan gjorde du det? Hvorfor ligger dere så langt foran?
Dette er en ganske interessant test,
for når jeg kjører vanlig, så kjører jeg på motorveien
-i 113 km i timen. -Klart du gjør.
Når jeg må tisse, kjører jeg 290.
-Denne testen er urettferdig. -Hvorfor det?
Jeg har mindre kapasitet enn dere to.
Og det er kortere vei til magen min,
og så kortere vei til blæren min, og kortere vei til lillemann.
-Men vi er eldre. -Det er vitenskap.
-Ja. Vi er eldre. -Og dere har blærer av tre.
Når man blir eldre, yngre seere kan være interesserte i dette,
så skjer det mer plutselig. Ikke sant?
Jeg klarer fortsatt natten.
Jeg står ikke opp om natten. Kanskje det er prostatakreft.
Er det?
Ja, det er et tegn.
Med prostatakreft
sier de at du må stikke fingeren inn i baken din
og lete litt rundt.
Siden jeg aldri har gjort det,
vet jeg ikke hvordan det vanligvis kjennes ut,
så jeg vet ikke...
-Legen gjør det. -Derfor får du legen til å gjøre det.
Det står at man skal sjekke seg selv.
Man setter seg ikke på sin egen finger.
Det står det.
-Nei. -Plakatene sier: "Sjekk anusen din."
Jeg har aldri sett en plakat som sier: "Stikk en finger opp i ræva di."
Jeg har aldri forstått det,
for de sier på reklamene: "Sjekk deg selv for prostatakreft..."
Nei, du sjekker deg selv for testikkelkreft, din tosk.
Du kjenner på ballene for å se at det ikke er noe... Det kan du gjøre. Ja.
-Det stemmer. -Det er det du sier til kona di...
Heldigvis var mine 20 minutter snart over.
Fire, tre, to, én...
-Ha det. -Din jævel.
Nei, det gjør vondt.
Tre, to, én... Jeg stikker. Lykke til.
Det starter. Nei, det er ikke lurt å løpe.
Jeg må ikke tisse.
Herregud, det er forstyrrende.
Kom igjen.
Jeg tenker ikke på det.
Jeg må ikke tisse. Bremser hardt.
Det er verre i svingene, for alt flyter til den ene siden.
Herregud...
Om Williams hadde gitt sine sjåfører tre glass med vann
før hvert løp i fjor, ville de ha vunnet alle.
Herregud, jeg lever i blæren min.
Ikke slapp av.
Jeg vil aldri klare det.
Det holder.
Kan ikke løpe.
Det kommer til å skje. Hva? Hvem er der inne? James!
Hammond, pigg av, jeg pisser.
Skynd deg!
Jeg pisser.
Bare skynd deg! Jeg må tisse!
Ja vel, nå holder det. Slipp meg inn!
Herregud, det er mer! Gud...
Det er grusomt.
Hør her, James er der inne og jeg er først.
Du slipper ikke inn før meg.
-Greit. Slapp av. -Ikke snakk om.
Det er grusomt, når du kommer til døren
så sier kroppen din: "Ja, på tide å gi slipp," men så kan du ikke...
Slutt å snakke. Hvorfor er ikke du i vansker?
Jeg løste problemet i andre svingen.
Ja.
Så, James?
Jeg pisser.
Hør her, jeg har resultatene. Det er ganske interessant.
Du var et sekund tregere i den runden.
Jeg er ikke overrasket, jeg var veldig trengt på do.
Tror du at du var raskere eller tregere?
Jeg bryr meg ikke.
Richard Hammond, originalrunden din: 2:04,8.
-Den nye runden din... -Slutt å snakke.
-To minutter... -Ja, samme det.
...0,5. Du var også tregere.
Fordi jeg konsentrerte meg om å ikke gjøre det du gjorde.
Det er interessant. Jeg gjorde det jeg gjorde, se på det.
Hvor interessant er vel ikke det? Nøyaktig likt, jeg var...
James! Skynd deg!
Jeg var 0,3 sekunder tregere, men nesten helt likt.
Etter en viktig arbeidsdag fikk jeg ordnet meg,
og vi reiste til Tbilisi, Georgias hovedstad,
for noe man bare kan få i dette landet.
USA ga verden luftfart,
Tyskland ga oss bilen,
Storbritannia ga oss Internett,
men Georgias bidrag var mye viktigere med større virkninger.
Georgia ga verden vin.
De har laget vin i Georgia i 4000 år.
Det er så stort her at de nå har spa der man kan bade i den.
Hvordan føles det?
Fantastisk. Dette er vin.
Det er det flotte der,
-han trenger ingen plugg. -Nei.
Han senker seg bare ned og drikker badevannet sitt.
Om jeg prøvde å trekke ut pluggen nå,
ville du få panikk og prøve å drikke alt før det rant bort?
Vent litt, jeg må skylle håret mitt.
Han skyller faktisk håret med vin.
Herregud, han... Nei, han...
Herregud, jeg fikk litt i munnen.
James, ikke sovne i badekaret.
Ok.
Han kommer til å gjøre det.
Jeg kan slappe av.
Neste morgen dro vi på en kjøretur rundt i Tbilisi,
en av de kuleste byene vi hadde vært i.
Hvem er det på hest?
Ifølge skiltet er det kong David, Byggeren.
KONG DAVID BYGGEREN
Hva?
Bedre enn kjemikeren Eric.
Den forrige bygningsmannen som jobbet på huset mitt, så ikke sånn ut.
Og han kom ikke til hest.
Vi fant så et loppemarked
og bestemte oss for å teste ut bagasjeromsplassen på bilene
ved å kjøpe noen suvenirer.
Jeg er ikke sikker på at de ville kunne vinne en krig sånn.
Dette er et russisk veggur.
Det står "Moskva" på urskiven. Det virker.
Er det sovjetisk?
Ja, et sovjetisk smalfilmkamera. Kom igjen.
Hvor mye koster platespilleren?
Vi kan ta en selfie.
Jeg elsker måten de har fanget hunn-hundens lyst
og James' lengsel på.
Etter vi var ferdige med handlingen,
var Hammond og jeg snart tilbake ved bilene og fylte opp bagasjerommene.
Hva har du kjøpt?
Store mugger. Georgiske vinmugger.
Vet du hva vinmugge er på georgisk?
-Nei. -Norks.
-Er det? -Ja.
-Så du har to store norker... -Ja.
En gitar og et ur.
Og jeg er veldig fornøyd med innkjøpene mine.
Hva er greia med trombonen, eller hva det er?
Det er ikke plass til den.
Med platespilleren, fuglen og gassmasken...
Det er litt av et kunstverk. Legg den i baksetet.
Det er lite.
Baksetet har plass til den. Se...
Han vil være kritisk.
Herregud!
Der hører du. Jeg sa det.
Beskriver Aston Martin dette som et baksete?
Ja.
Jeg ville ikke kalle det en pengepung.
Jeg kan ikke krangle med det.
Det er ikke akseptabelt. Nei!
-Er du inni? -Ja.
Plass til hodet?
Nei. Det er helt håpløst.
Det interessante ved Aston Martin er...
Jeg har mye å si...
Jeg må komme ut nå.
På det tidspunktet kom James tilbake fra en veldig ambisiøs handletur.
Kan du holde pinnsvinet, takk?
Yak inn først.
-Hvor stort er bagasjerommet? -Det er ganske stort.
-Det er unødvendig stort. -For mye bagasjerom.
Det er en grand tourer.
Den er skapt for å ha med bagasje, som du sa her en dag.
Herrens stemme skal stå der.
Og den spanske fregatten...
Jeg fikk så en plan for å bli kvitt det jeg ikke hadde plass til.
Jeg kjøpte en gave til deg.
Du liker musikk. Det var veldig snilt av ham.
Takk.
Med suvenirene våre lastet inn kom vi oss ut på veien igjen.
Mye bråk her.
Jeg er litt bekymret for at de store muggene mine
skal ta bort i uret mitt og ødelegge det.
Jeg trodde du stappet uret ditt mellom muggene for å slippe det.
Sa brura.
Vi kom snart til grensen...
ASERBAJDSJAN
Der Europa stopper og Asia begynner.
Her er vi. Ha det, Georgia, vinens fødested,
og hallo, Aserbajdsjan,
fødestedet til noe som nesten er like viktig...
Olje.
Olje ble først oppdaget her på 200-tallet.
Marco Polo skrev om det for tusen år siden.
Han sa at det ikke smakte godt.
Oljeindustrien startet her.
Dette var verdens første land til å utvikle off-shore-boring.
Men merkelig nok sliter vi med å finne en bensinstasjon.
Da måtte vi slakke ned litt,
som førte til overlegne miljø-lekser fra Hammond og May.
Siden vi nå er i cruise-fart, kan bilen min gjøre noe veldig lurt.
W12-motoren kan stenge av seks sylindre og kjøre som en V6 for å spare drivstoff.
Og man kan få så lite som 0,78 liter per mil,
som faktisk er ganske lite for en bil som veier 2,2 tonn,
og det gjør at jeg kan kjøre 800 km på én tank.
Jeg kan sette min i Eco Pro-modus, som jeg gjør nå,
som stenger av noen viktige funksjoner, heldigvis ikke motoren,
og jeg har en aktiv grill.
Flappene åpnes når de må,
og lukkes så for bedre aerodynamisk effekt
når de ikke trengs.
Dette er de høyteknologiske tingene vi gjør.
Jeremy, hva har din Aston Martin?
Mellom 60 og 130 stenger den av seks av sylindrene
og kjører som en rekkesekser,
til den katalytiske avgassrenseren på driftstansbanken
blir kald og starter opp den banken og stenger ned den andre,
og så bytter de om for å sørge for at alt er riktig temperatur.
De var ikke klare for det.
Heldigvis fant vi nå en bensinstasjon.
Det var et uventet navn på et oljeselskap.
Virkelig?
Jeg vet at det er barnslig, men det står "turd", som betyr bæsj.
-Vil ha Turd bensin i Storbritannia. -Det vil jeg virkelig.
Turd bensin.
Hvorfor sponser ikke de et Formel 1-lag?
Sponset av Turd.
-Tenk på bremsesporene. -Tenk på kommentatorene.
Da vi kom ut på veien, begynte vi å få inn den lokale bilkulturen,
som ikke tok lang tid.
Lada. Lada.
Og Lada.
Lada.
Tre Ladaer der.
En Lada der. To Ladaer der.
Om Aserbajdsjan har en klubb for Lada-eiere, må den være gigantisk.
What Car? er nok et veldig tynt ukeblad her.
I den neste byen ville May og jeg stoppe, men Hammond ville ikke.
Det er greit å tulle sånn,
men dette er GT-biler, vi må kjøre mange mil i dem.
Vi har langt igjen. Vi må kjøre videre.
Men byen het Ganja.
Så May og jeg ville så klart oppleve arkitekturen.
-Du vet at jeg bygger et nytt hus. -Ja.
-Jeg tror jeg har feil størrelse. -Virkelig?
Det må være mer sånn.
Jeg liker buen.
Jeg tror Cotswolds trenger denne typen arkitektur, ikke sant?
Kan vi slutte å stoppe for å se på ting?
Hele poenget med denne turen er å bevise at de kraftige GT-bilene
kan sluke kontinenter, men vi sluker ikke noen mil.
Vi må komme oss av gårde.
Du vet at de ikke faktisk er raskere enn noen andre typer biler?
-Hva? -I realiteten.
De kjennes flotte ut. Derfor liker vi dem.
Det er fint å ha en kraftig bil og sånn.
Men i realiteten går de ikke noe fortere
-eller saktere enn andre typer biler. -De går fortere.
-De gjør ikke det.
Hva? De Ladaene vi har kjørt forbi uten stopp siden vi kom hit,
sier du at min dobbel-turboladete Aston Martin
ikke er raskere enn dem?
Ikke i realiteten.
Jeg skal demonstrere det. I morgen.
Herregud.
(I MORGEN ETTERMIDDAG)
Greit, May, hvordan tenker du?
Jeg kjøpte denne Renault 9. Det er GTL.
Og jeg fikk Abbie til å komme for å kjøre den.
Vi skal kjøre 80 km til et sted som heter Paradisets hage...
Hvorfor kan vi ikke bare kjøre dit vi er på vei?
Fordi jeg sa at vi skal til Paradisets hage.
-Greit. -Det blir fint.
Abbie får et forsprang på to minutter.
-Dere vil ikke kunne nå henne igjen. -Vel...
Dere vil ikke det.
-Hun har et forsprang på to minutter... -Ja.
Og du tror at vi ikke kan nå henne igjen på 80 km.
-Og hun kjører den? -Den er ikke i god stand.
Den var ikke så dyr. Start motoren, takk.
Jøss... Nå er vi i vansker.
-Er du klar? -Maler som en kattunge.
Om tre, to, én. Kjør!
-Profesjonell racersjåfør. -Ja, hun er god.
-Du har kjøpt en hund. -Den virker ikke.
James Mays eksperiment.
Er en Aston Martin DBS dobbelturbo
raskere enn en eldgammel, rustende Renault 9?
Atten sekunder.
Slutt å høres opprømt ut over dette latterlige sidespranget.
To, én, start.
Greit, la oss få dette tullet unnagjort.
Og bevise at James er gal.
Poenget med å ha en GT-bil med mye kraft
er at den får deg til å føle deg bra og den er fin, men den er ikke rask.
Alle biler går i realiteten i samme fart,
fordi farten er bestemt av eksterne faktorer, ikke bilen selv.
Trafikklys, fartskontroller, andre biler,
fotgjengerfelt, alle de tingene
stopper alle.
Med en kraftig motor i bilen din kan du komme hjem raskere på kvelden,
som betyr at du tilbringer mer tid med barna,
som betyr at det er mindre sannsynlig at de vil vokse opp til å sniffe lim.
Vi var snart ute av byen og på motorveien.
Men det var et problem.
Det er fartskameraer hver 90. meter.
Det er sprøtt.
Men Abbie har samme problemet. Hun slipper ikke unna dem.
Nei, men vi når henne ikke igjen heller,
-gjør vi? -Nei.
Men da vi kom oss av motorveien,
kjørte Hammond og jeg fra den brune veisperringen og kom oss i gang.
Abbie er en fantastisk sjåfør, ikke misforstå.
Hun er mye bedre enn meg.
Men jeg har 14 ganger flere hestekrefter.
Alt jeg måtte gjøre for å ta henne igjen, var å kjøre forbi alt.
Men det var ikke enkelt.
Sperrelinje. Kan ikke kjøre forbi.
Vi står fast bak en Lada. Herregud. Det kommer bil imot.
Kom igjen.
Der er Jeremy Clarkson bak en lastebil. Som jeg også er.
Ja, det er det man trenger.
En by.
Hva gjør du? Din tøysete idiot.
Vi hadde ikke noe flaks i James' realitet.
Flott. Gravemaskin. Herregud.
Abbie skar gjennom trafikken lenger fremme.
Kom igjen.
Greit, en Lada, Lada, Lada, Lada...
Det er som de setter dem ut hvert syvende sekund i motsatt retning.
Flott. Rødt lys.
Herregud.
Ni, åtte, sju, seks,
fem, fire, tre, to...
Hallo, karer. Venter dere i lyskrysset?
Herregud.
Heldigvis var vi snart ute av byen og på den åpne veien.
Frihet. Ja!
Passerer Ladaen.
Enda en.
Det er klart.
Men så, med bare 16 km igjen, ble alt landlig.
-Hammond, kuer! -Nei. Hva?
Og da ting ble enda mer landlig, begynte Aston å få problemer.
Den rører seg knapt nok. Hva gjør han?
Kan ikke du sette opp farten litt?
Det er ujevnt, og cambervinkelen er helt på styr.
Nei, det er ikke perfekt, men det er kjørbart. Kom igjen.
Hammond, jeg har 715 hestekrefter og bare bakhjulstrekk.
Ja visst. Dette er latterlig. Jeg vil passere.
Jeg har dreiemomentvektorisert firehjulstrekk. Den tåler dette.
I mellomtiden, i Tussis bil...
Vedder på at hun fortsatt leder med to minutter.
Hvorfor har du stoppet?
Fordi det kommer en hel gård mot meg.
Det er en flod av ull og lunsj.
Ikke skrap opp Bentleyen min.
Greit.
Da vi nærmet oss reisens sluttpunkt, ble veioverflaten bedre.
Så vi kunne begge to slippe løs våre massive hestekrefter.
Her er vi, mine damer og herrer, Richard Hammond er på en fjellvei
i en Bentley og kjører fort.
Så ingenting kan gå galt her.
Må ha tatt henne igjen nå.
Ikke bli fornærmet, Abbie, men denne får du ikke.
PARADISETS HAGE
Målstreken i Paradisets hage var nær.
Og da vi kom inn i utkanten, Paradisets terrasse,
hadde vi Abbie i sikte.
Vi visste at vi ville vinne, men så
viste det seg at målstreken
var på 1300-tallet.
Jøsses!
Smalt. Veldig smalt.
Jeg vet ikke
hvor mye en frontspoiler i karbonfiber til denne bilen koster,
men jeg tipper det er mye.
Men Abbie var ikke bekymret for sånne ting.
Det er lyden av at en kråke gnir på en russisk stereo.
Det var ikke bra.
Hallo.
Hammond, jeg er strandet.
Jeg skal finne en annen vei.
Er det virkelig her?
Mye bråk fra bagasjerommet nå.
I mellomtiden hadde jeg funnet en annen rute som ikke var mye bedre.
Herregud!
James Mays ideelle billøp.
Jeg kjører i seks, fem.
Nå visste jeg at jeg hadde tapt. Så jeg måtte finne en unnskyldning.
Trenger hodet. Hatten.
Dette er ikke Bentley-land. Det er...
...Land Rover-territorium.
James May, du er en idiot.
Situasjonsrapport: En mann kom til vinduet,
tok 30 pengeenheter,
og nå har jeg denne hatten.
Til slutt fant Hammond og jeg
Abbies seirende Renault
på målstreken.
Og så,
mange timer senere,
kom May.
Her er han.
Herregud!
Så, hvem vant?
Vi gjorde det!
Gjorde dere?
Nei. Han kjøpte seg en hatt.
Jeg gjorde det. Se.
Det tok ham lang tid
å velge den. Og det må ha tatt...
Hvor lenge handlet vi?
Det tok en god halvtime å finne den rette hatten.
En halvtime med den svarte, men så likte jeg den ikke.
Sånne ting skjer ikke ved et uhell.
Sånne ting tar tid.
Uansett, dette beviser at raske biler
er flotte, men de er ikke så raske.
I realiteten er en Renault 9 like rask som en Aston, en Bentley eller en BMW.
Hva er det?
Det har skjedd en ulykke. Det finnes ingen andre ord for det. Se.
Kråkens nebb og base falt av.
Men mer enn det, se,
alt det var inni meg for et øyeblikk siden, og nå er det ikke det.
Hvorfor kommer det ut av deg?
Fordi halvparten av kråkens ansikt
gikk inn der da jeg løftet den.
Den angrep deg.
Det var en uvurderlig pyntegjenstand.
Det er synd.
Det kommer ut så fort at jeg tror du vil leve i tre eller fire minutter til.
Det er en halv liter.
Det er det ikke. Det er spredt tynt på bakken.
Om dette var deg, ville det kommet helikoptre,
og bukser ville blitt klippet av.
Jeg går bare videre.
Kan vi se hvor mye skade du har gjort i din
med den sprø kjøringen din?
Jeg har ikke gjort noe skade på Bentleyen.
Herregud!
Kom igjen. Si det.
Jeg har mistet muggene mine og uret mitt. Alt jeg har, er denne ringen.
Med James urealistiske realitets-test unnagjort
fortsatte vi østover,
og kom til slutt til alle tings døpefont.
Menneskehetens vugge er i Sør-Afrika.
Der begynte vi som art.
Men vuggen til alt som gjør oss spesielle,
er her.
Alt vi skaper
ut av det som kommer ut av bakken her,
er helt forbløffende.
Tannbørster, fargestifter,
hjerteklaffer, fallskjermer, frostvæske...
LP-plater, kassetter, CD-er,
joggesko.
Gitarstrenger, ballonger, solbriller, redningsvester...
Bedøvelsesmidler,
emalje, gebiss, proteser,
sjampo.
Kulepenner,
smarttelefoner, ansiktskremer,
deodoranter.
Leppestift, fiskestenger, elektriske tepper,
insektmidler, paraplyer, takdekke.
Lysbrytere, oppvaskmaskiner, John Travoltas ansikt...
Desinfeksjonsmidler, preserveringsmidler, basketballer, kitt,
motorsykkelhjelmer, båter,
myke kontaktlinser.
Den knitrende vannflasken din.
Viftereimer,
parabolantenner, frisbeer,
varme,
lys.
Og viktigst av alt, gudenes honningsaft:
bensin.
Olje er så viktig her
at de bygget et spa der du kan bade i det.
Det var som vinspaet i Georgia.
Annet enn på alle måter.
Er det virkelig råolje?
Ja. Føler meg som en fugl.
Hvert øyeblikk nå vil en kvinne med hår under armene
ta meg med til en yurt
og vaske meg med oppvaskmiddel
og si: "Se hva vi fant."
Hvor er våre badekar?
De har bare ett, og dere får ikke komme oppi med meg.
Jeg setter meg ikke i etter deg.
-Nei. -Hvorfor ikke?
-Tuller du? -Hvorfor?
For det vil være fullt av dine skorper og flass.
Dagen etterpå, etter jeg hadde blitt skrapet ren,
satte vi kursen mot Det kaspiske hav.
Og siden vi nesten var ved enden på reisen,
føltes det ut som en god tid å oppsummere bilene våre på.
Alle tingene en bil må fremheve seg på
for å være en god GT-bil,
luksus, komfort, kraft, stil,
lager en god bil av alle sorter.
Og denne nye Bentley Continental GT
er en veldig god GT-bil.
Men den har overrasket meg mer enn det.
På løpsbanen, da en bil på 2,25 tonn føltes
kvikk og smidig.
Men mer enn alt
handler det om interiøret.
Dette er bare et bedre sted å være enn noen andre steder.
Jeg vil si det.
Denne bilen er et mesterverk.
De har absolutt truffet spikeren på hodet.
Og den fortjener sin Flying B.
For en bil!
Så, min BMW.
Da vi startet på denne turen,
trodde jeg nesten at den var ganske god, men nå
er jeg forelsket i den.
Og mesteparten av det er på grunn av V8-motoren.
Den er myk, stille, diskret.
Men så slår du den ned litt og setter klampen i bånn...
Ser dere, den kan gi lyd fra seg.
Stemmen kommer mer fra hjertet,
og den dirrer gjennom rattet og rumpa mi.
Den er flott!
Og det andre,
og jeg vet at dette vil høres litt ut som
et I-lands-poeng, men
den koster bare 100 000 pund.
Langt under halvparten av Aston Martinen.
Den ser også bedre ut,
og den er laget av tyskere.
Kjøp denne.
Dette har vært en flott tur.
Vi har lært et par ting på veien.
Nummer én:
Georgia er en skjult diamant. Spesielt Tbilisi.
Og nummer to: Keramikk er mye skarpere enn man skulle tro.
Så har vi DBS-en,
og det er vanskelig.
Den er veldig rask, den er komfortabel, og den ser
sensasjonell ut.
Det er en veldig tiltalende bil,
men er den verdt 70 000 pund mer
enn den også veldig tiltalende DB11?
Jeg syns ikke det.
Kanskje om de hadde laget et interiør som fikk deg til å føle deg spesiell,
som interiøret i Bentleyen,
så ville jeg sett annerledes på det. Men det gjorde de ikke.
Så jeg gjør ikke det. Beklager.
Etter en nydelig kjøretur gjennom tuppen av Kaukasus
kom vi til slutt til den målbindende hovedstaden av Aserbajdsjan.
Her er vi, Baku, og her er det
litt arkitektur.
Se på det.
En britisk arkitekt gjorde det.
Yndlingsbygningen min i hele verden,
med stor margin.
Disse bilene ser nå...
Jeg ville kalle dem heroiske, James ville sagt avskyelige.
James May,
hvor irritert er du over hvor skitten bilen din er?
Jeg sa akkurat at vi er i vanære, for dette er en pen og pyntelig by,
og vi burde gjøre bilene våre pene og pyntelige.
Det tar bare et minutt å vaske dem.
De ser ut som de har jobbet og kjempet
og kriget gjennom.
Nei, de ser skitne ut.
Hallo.
Dette er en del av Grand Prix-banen.
Så klart har de Grand Prix her, nå.
Hva om vi
kjører en runde på Grand Prix-banen?
Jeg tviler på at du kan. Det er ikke bare en bane, er det vel?
Hva om vi har et dragrace på hovedgaten?
Fordi det er en by! Vi kan ikke bare ha et dragrace.
Hva om vi spurte pent?
Siden Hammond ikke hadde et svar på det,
spurte jeg veldig pent.
Og dagen etterpå stengte de virkelig av hovedgaten
så vi kunne gjennomføre vårt viktige dragrace.
Astonen burde vinne dette.
På papiret kommer den raskere til 100, den er kraftigere og den er lettere.
Men den har bakhjulstrekk
og det er en våt bane.
Jeg har firehjulstrekk
og launch control.
Det eneste problemet er
at James også har det.
Her er min spådom.
Deres firehjulstrekk og launch control
vil få dem fort i gang.
Og så, når jeg har fått inn kraften,
blir jeg som en rakett.
Dette er ikke et løp for å se hvem som vinner.
Det er et løp for å se hvilken av kollegaene mine som taper.
Ok, kom igjen.
Og vi er i gang.
Får ikke inn gassen.
Jeg føler den snoke seg.
Firehjulstrekken gjør jobben sin.
Jøss, det er mye damp.
Bentleyen haler innpå, jeg tror ikke han klarer det.
Kom igjen, BMW!
Ja.
Hvor ble Jeremy av?
Interessant bygning.
Det er regjeringsbygget.
Skal bare ta en titt.
Ja, den er fin.
Etter å ha sett på bygningen,
ville jeg prøve igjen.
Men Astonen ville
fortsatt ikke oppføre seg.
Jøss.
Seier.
Er den bare overalt?
Om jeg trykker gassen kvart inn,
kjører den sidelengs.
Det er ikke så bra.
Bra gjort med tillatelsen, men ikke med været.
Jeg bestemte meg derfor for
at før vi prøvde igjen,
skulle jeg gjøre noe med været.
Så jeg fikk oss og alle crewbilene til
å kjøre opp og ned banen
for å prøve å tørke den.
Det tok ganske lang tid.
Jeremy?
I det første løpet, bæsjet du litt?
Vanskelig å holde inne bæsjen når anusen din er så godt oljet som min.
Hvor tørr vil vi kunne få denne banen?
Det tørker på James' side. Om vi tar et løp med meg der,
vil det gå bra.
Det er ikke spesielt realistisk.
Å velge hvilken del av veien du skal kjøre på
for å gjøre bilen din raskere.
Siden det faktisk er nøyaktig det man gjør i et billøp,
ignorerte jeg ham.
Og stilte meg opp på den tørre streken, klar for tredje forsøk.
BMW, Bentley eller bakke-til-luft-rakett?
Hvilken vil vinne?
Gult.
Kjør!
Det er en flott start.
Det ser ut til at den fortsatt gjør det.
Hundre og tretti km i timen, hundre og førtifem.
Den går sidelengs igjen.
Hendene på... Jøsses...
Pokker.
Hent ham inn.
Kom igjen, BMW.
Pokker!
Sånn ja. Astonen var
den mest spennende å se på, som vanlig.
La oss spise lunsj.
Og noen øyeblikk senere fant vi gralen vår.
Her er vi, se. Femten meter under havoverflaten,
og vi har nådd målet.
Det kaspiske hav,
den største innsjøen
i verden.
Reisen vår er over.
La oss finne en brasme.
Er brasme fisk?
Nei, Hammond, det er kuer. Klart det er fisk.
Jeg liker ikke fisk.
Med den store skuffelsen...
For ham.
Tilbake til teltet.
Hvorfor sa du "tilbake til teltet", din idiot?
Å, ja.
Jeg har kjeks.
-Kan ikke gjøre det i spesialepisoder. -Jeg vet det. Det kom ut.
-Ikke gjør det. -Det lar oss si
hvor gode GT-bilene er. Jeg elsker dem.
Motoren i front, all den kraften du trenger,
de er alt man ønsker seg i en bil.
Jeg er enig. BMW-en var også best.
Men James, hva om du forteller damene og herrene
om BMWs feltendringssystem,
det som holder deg innenfor de hvite strekene når du kjører?
Det var en førproduksjonsbil,
så den hadde et lite problem og man kunne ikke skru den av.
Det er ganske irriterende på veien, fordi den gjør det.
Men på banen
er problemet at du sikter på en perfekt spiss,
men bilen tror du skal til å krasje,
så den kaster deg tilbake til midten av filen.
Det er utrolig irriterende.
Du klaget mye om det og om girkassen.
Ja, girkassen... Problemet der er
at den har to display på dashbordet.
Det ene sier hvilket gir du har valgt.
Men det andre sier hvilket gir bilen mener du burde være i.
Så på banen kjører du og tenker: "Her kommen en venstresving, jeg er inne."
Rett ned i andre gir, og bilen bare: "Sjuende?"
Hva? Det er irriterende.
Det er tyskerne som sier: "Engelskmannen vet ingenting her."
Ja, nettopp.
Men BMW-en var veldig rask. Den var flott.
Jeg mener fortsatt at Bentleyen var best.
-Ja, jeg er enig. -Hva?
Jeg er enig. Jeg liker DBS. Det var en fantastisk bil.
Jeg liker DB11 også. Og Vantage.
Men til den turen ville jeg valgt Bentley.
Vent nå litt. Har ikke du nettopp anbefalt Aston Martin DBS
til en venn av deg?
Ja, det har jeg.
Og har han kjøpt en?
Ja, det har han.
Og etter den grusomme skuffelsen for ham er det på tide å avslutte.
Takk for at dere så på. Ha det!