...on innostavaa nähdä kisaajat.
Päivää ja tervetuloa ilmiselvään Etelä-Ranskaan.
Paitsi tämä ei ole Etelä-Ranska,
jossa on yläosattomia uimapukuja
ja venäläisiä miljardöörejä superjahdeillaan.
Tämä ei edes ole sama pallonpuolisko.
Olemme 9 200 km etelään Etelä-Ranskasta.
Tämä on pieni Réunion-niminen tuliperäinen saari Intian valtamerellä.
Outoa, eikö? Tämä ei ole Ranskan protektoraatti,
vaan kuuluu Ranskaan.
-Tiedättekö lennon Pariisista tänne? -Tiedän.
Maailman pisin kotimaan lento.
Koska se on Ranskasta Ranskaan.
Aikaeron johdosta
täällä vaihdettiin ensimmäisenä maailmassa euroon.
-Litsipussista, eikö niin? -Kyllä.
-Tuo oli hyvä. -Kiva heitto, May.
Näittekö heiton?
Sopeutuakseni Ranskan Rivieran fiilikseen
tulin tänne V8 Bentley Continentalilla.
Myönnän, että Bentley loi maineensa
vuosia sitten Le Mansissa, joka on Pohjois-Ranskassa,
mutta se on muuttunut.
Nyt se on kaikista eteläranskalaisin brändi.
Resepti on silti sama.
Se on suuri väännön ja ylellisyyden raskas jälkiruoka.
No niin!
Ensi kertaa ikinä seikkailussamme
minulla on kunnon toimiva auto.
Tämä on täydellinen kaikkeen, mitä hra Wilman on ajatellut.
Niin, mutta tämä on parempi.
Tämä on uusin Ford Focus RS.
Nelisylinterinen turbomoottori tuottaa 350 hevosvoimaa.
Se on kevyt, 1 500 kiloa, ja fiksu.
On vetopyörästön lukko.
Taka-akselille voi siirtää jopa 70 % voimasta.
Ja 100 % siitä yhdelle pyörälle.
Ylivirtauksen aiheuttama pauke
saa sisäisen öykkärini esiin.
Päivää, katsojat. Kuten arvelitte, tein tämän oikein.
Tulin tällä. Se on Caterham.
Tarkalleen 310R.
On vähän hankala päästä sisään. Mutta kun siellä on,
palkkio on valtava, koska tämä auto syntyi 50-luvulla
Colin Chapmanin suunnittelemana itsekoottavaksi viikonloppukilpuriksi.
Tällaisesta fanit vaahtoavat verkossa.
Jopa ratti täytyy kiinnittää.
Sitten suljetaan ovi, napsautetaan se paikoilleen ja päästään matkaan.
-Tämä on kiva. -Hemmetin upea.
Miksihän tappokytkin on ulkona?
Laitan sen tuohon, jottet hävitä sitä.
Täytyy lähteä.
Älä ole mulkku, Hammond.
Jos unohdetaan tappokytkimen huono sijoitus,
en keksi parempaa autoa näille upeille teille.
Jos pitää ajamisen tunteesta,
kuten ohjaamisesta, vaihteiden vaihtamisesta
ja polkimien polkemisesta, haluaa tällaisen.
Ei ole luistonestoa, jarrutehostinta,
mukautuvaa jousitusta eikä rattivaihteita.
Ei edes turvatyynyjä.
Se on pelkkä auto.
Aivan täydellinen.
Esiteltyämme automme tälle trooppiselle saarelle
me kokoonnuimme.
On kiva olla taas EU:ssa.
Aurinko paistaa, kauniit maisemat, loistava kahvi.
Häirikköpoika tulee.
Miten nilkkapanta tässä helteessä?
Se ilmestyi jalkaani, kun istuin autoon.
Tämä on rannikkotie saaren pohjois- ja luoteisosassa.
Kivivyöryjä on paljon.
Ongelma on yritetty ratkaista
metalliverkolla rinteissä,
mutta se ei ole toiminut.
Heidän ratkaisunsa on aika radikaali.
Ranskalaiset rakentavat kehätietä mereen.
Kymmenmetrisiä aaltoja kestämään ja ääniä voittamaan suunniteltu
insinööritaidon mestariteos
maksoi 112 miljoonaa puntaa per kilometri,
ja se on 12 km pitkä.
Se on siis maailman kalleinta asfalttia.
Mietin, että tämä uskomattoman kallis
ja hämmentävän monimutkainen tie voisi olla hyödyksi.
Siispä...
En tiedä voittajaa.
Minulla on vähiten voimaa ja painoa.
Hammondilla ja minulla on turbo ja neliveto.
Kumpikaan ei sovi kiihdytyskisaan.
Hänellä on lähtöavustin.
Tuskin hän osaa käyttää sitä.
"Matka?" En halua matkaa. "Asetukset."
"Kuskin apulaitteet. Lähtöavustin."
Se on siis... Ei, se poistui. Hetki.
Jeremy Clarkson nousee autosta.
"Kuskin apulaitteet."
-"Lähtöavustin." -Hammondin lähtöavustin on...
-Oikeastiko? -Niin.
Lähtöavustin on hankala. Siinä kaikki. Hän on niin hyödyllinen...
-Mitä tuo tekee? -Anna olla.
Mikä se on?
-Tiedät kyllä. Älä ole mäntti. -En tiedä.
Miksi virta-avain on ulkopuolella?
Kolarin varalta.
Ärsyttävää. Älä hävitä sitä.
Kun James oli koonnut autonsa taas
ja Richard selvittänyt teknologian, olimme valmiita lähtöön.
Aloittaako keltaliivinen ranskalainen kisan
vai heittääkö polttopullolla?
Kolme, kaksi, yksi!
Hitto vie!
Saivat paremman lähdön.
Kakkosella. Vaihdan vaihteita nopeasti. Olen johdossa.
Vain 152 hevosvoimaa.
Aika käyttää nopeutta ja voimaa.
Vaihto myöhästyi.
-Anteeksi. -Jumalauta!
Minä häviän ensimmäisenä tällä tiellä.
Ensimmäisen Réunionin rannikkotiekiihdytyskisan
murskasi Bentley.
Onko hänellä se ilme?
Hänellä on se ilme.
Kastettuamme kehätien tärkeällä kiihdytyskisallamme
saimme tekstarin hra Willmanilta.
Hän käski ilmoittautua St. Paulin kaupungissa hautausmaalla,
jossa saisimme lisäohjeita.
-Kaverit. -Mitä?
Kädessäni on paperinpala.
-Nevilleltäkö? -Itse asiassa on.
Siinä lukee: "Vuonna 1730 Réunionissa mies nimeltä La Buse..."
Hän tuossa.
"...hirtettiin merirosvoudesta."
Tämä on siis La Buse. Hän oli...
-Hänellä oli piraattilaivasto. -Onko tuttu?
On. Sanottiin Korppikotkaksi. Iso nenä.
Jos voisitte olla hiljaa, on lisää.
"Matkalla hirsipuuhun hän heitti yleisölle koodiviestin,
"joka selitti aarteen hautapaikan.
"Paketissanne on siitä kopio."
-Tuoko se on? -Kyllä.
-Pelkkää roskaa. -Tässä on hyvä osa.
"Aarteeseen uskotaan kuuluvan Goan tulinen risti,
"satakiloinen, 210-senttinen kultakrusifiksi rubiiniupotuksin.
"Nykyään aarteen arvo olisi 100 miljoonaa puntaa."
Entä sitten?
"Työnne on murtaa koodi ja löytää se.
"Terveisin, Neville Wilman."
-Etsimmekö merirosvoaarretta? -Etsimme.
-Eikä! -Uskotko piraattiroskaan?
Miten niin uskotko? Piraatit olivat piraatteja.
He sanovat:
"Minulla on Avengers: Endgamen kopio,
"vain viisi puntaa." Se on piraatti.
Piraatti nyt. Senaikaisilla piraateilla oli tyyliä.
-Tuo pitää murtaa. -Kyllä.
Se kertoo, mihin Korppikotka...
-Kyllä. -...hautasi aarteensa.
Kyllä.
-Oikeastiko? -Miten tuo murretaan?
Niin hänen alaansa.
Tämä on selvää. Hän pitää merirosvoista.
Mistä sinä pidät? Koodien murtamisesta? Sudokusta?
-Ristisanoista. -Mitä minä teen?
-Olemme piraatteja. Jaamme aarteen. -En ryhdy piraatiksi!
Emmekö jaa aarretta?
Jos haluat osuuden 100 miljoonasta,
voisit auttaa kaivamisessa.
-En sekaannu piraatteihin. -Etkö halua aarretta?
-Otan, jos se löytyy. -Niinkö?
KIRJASTO
Hotellilla aloin murtaa koodia,
kun Nick ja Margaret ärsyttivät taustalla.
Auttaisiko, jos rakentaisin laitteen messingistä, kuparista ja transistoreista?
Kuulin, että jos juo näin koodia katsoessa...
-Oletko miettinyt, että A on yksi, B on... -Tuo on fiksua.
-Odottakaa. -Mitä?
-Tein läpimurron. -Mitä?
Menkää pois ja jättäkää minut työskentelemään yksin.
Tämä on tylsää. Ei piraattimaista vielä.
Richard ja minä jätimme James Turingin töihin.
"La Buse."
-Harmi, ettei voi mennä uimaan. -Miksi ei?
-Se rikkoo lakia. -Onko uiminen laitonta?
Se todella on,
koska vuosien 2011 ja 2016 välillä
maailmassa 43 ihmistä kuoli hain hyökkäykseen.
Niistä 19 Réunionin vesillä.
-Tuollako? -Niin.
Se on matalaa. Jos hai tulee, hypätään kimppuun.
Teimme niin vuonna 2013.
SALAKIRJOITUSKIRJA
TRANSPOSITIOSALAUS
Luetko vain piraattikirjoja?
Jos siinä on piraattilaiva, sen lukee.
Jännittävää. Uhkarohkeita seikkailuja.
Bretagnen naarasleijona vuoden 1330 paikkeilla.
Hänellä oli kuutisen mustaa laivaa eli Musta laivasto.
Mustat laivat punaisin lipuin. Onpa siistiä.
Kolmantena päivänä meiltä loppui tekeminen,
joten menimme katsomaan, miten Alan pärjäsi.
-Oletko edistynyt? -Olen.
Miten?
"Kaksipäisen koiran jälkeen otat hunajaa."
Kolme päivää ja siinäkö kaikki?
Niin, mutta aloitin tyhjästä.
Tiedättehän, että La Buse hirtettiin täällä?
-Niin. -Mutta pidätettiin Madagaskarilla.
Hän tuskin sanoi:
"Saanko tuoda kultaristin
"ja aarteeni hirsipuulle?"
Käy siis järkeen, että aarre on haudattu Madagaskarille.
Kauanko olet tiennyt?
Kymmenvuotiaasta.
Eikö käynyt järkeen sanoa sitä?
Se kävi mielessä. Tein siten aiemmin
ja nolasin itseni hätäilemällä,
joten annoin sen kehittyä ennen kun ajattelin:
"Esitän tämän ajatuksen heille."
Madagaskarilla voi olla paikka nimeltä Kaksipäinen koira,
mutten etsinyt. Etsin Réunionilta.
-Mennään sitten Madagaskarille. -Niin.
-Se ei ole kaukana. -Eikö?
Ei, muttemme voi ottaa autoja mukaan.
-Miksi? -Ei voi.
Siellä on kamalat tiet.
-Mistä tiedät? -Koska nuorempana
minulla oli Mary-niminen ystävä, joka oli luonnonsuojelija.
Hän kertoi, että se on pahin paikka ajaa.
-Olemme olleet kaikkialla. -Nähneet kuoppia.
Niin olemme.
Hänkin matkusti ympäri Afrikkaa.
Vai Madagaskarilla huonoimmat tiet?
Muusta hän ei puhunut kuin siitä
ja jumittumisesta päiväkausiksi.
Muokataan sitten autoja.
-Minulla on Caterham. -Helppo muokata.
-Helikopteriksiko? -En tiedä. Käytä mielikuvitustasi.
Löysimme työpajan.
-Kun James alkoi... -Töihin.
...Richard ja minä menimme ostoksille.
Päivää. Onko teillä...
Käynnistyskaapelit?
Ymmärrätkö?
Onko teillä akkuliittimiä?
Ei.
-Merci. -Sanotaanko niitä akkuliittimiksi?
Niitä ne ovat.
-Eikö niitä ole? -Imitoit englanniksi.
Minusta näyttelin loistavasti.
Jos osaa sanan englanniksi.
Kun muokkaukset olivat valmiit,
purjehdimme Madagaskarille.
Kahden päivän päästä saavuimme Tamataven satamaan.
Hei taas, katsojat.
Tein tämän.
Autoni on jo kevyt, mikä sopii maastoajoon.
Laitoin suuremmat renkaat.
Maavaraa ja pitoa riittää. Siinä se.
Jeremy oli selvästi tehnyt enemmän.
Esittelen kaiken. Sitä riittää.
Vinssi on kiinnitetty teräsjalustaan.
Teräspanssarilevyt
kulkevat pohjassa edestä taakse.
Ajovalot ovat moottoripyörästä.
Tarvitsin normivalojen tilan snorkkeleille,
joiden avulla voin ajaa noin 180 cm syvässä vedessä.
Takana on isot renkaat.
Mutta vanteet ovat pienemmät.
Alkuperäisjarrut eivät mahtuneet.
Vaihdoin ne Golf GTI:n jarruihin.
Siirsin jarru- ja bensaputket sisään
parempaan turvaan ja vaihdoin ilmajousituksen
pitkiin iskareihin ja teräskierrejousiin.
-Kahdessa päivässä? -Siinä työpajassa
-oli hyvä varustus. -Oli hyvä varustus.
Pystyin aika kattavaan työhön.
Olen aidosti vaikuttunut.
-Kuule. -Mitä?
Tällaista elämä on EU:n ulkopuolella.
Réunionissa olimme EU:ssa. Sileät tiet ja BMW:itä.
"Lasillinen chablista?"
-Täällä... -Anteeksi.
"Maistuisiko ruokamyrkytys?"
Kun keskustelimme Brexitin jälkeisestä elämästä, kollegamme saapui.
No niin.
Jep, lippu ja?
Monta muuta muutosta.
Esittelen ne. Musta maali, kallo ja luut ristissä.
Siinä on lippu.
Ulkoinen turvakehikko.
Jos tämä ei riitä,
vaihdoin kokoonpuristuvat osat palkkeihin.
Nostin jousitusta 48 senttiä.
Maavaraksi tuli 60 senttiä.
Jos katsotte tarkkaan kulmia...
Kyllä vain.
Tiedätkö, mitä hän teki?
Se on nerokasta. Katsokaa sitä.
-Hän perui pyörän keksimisen. -Totta. Laitoit kolmiot.
Sen kaiken selvitettyämme palasimme pääongelmaan. Koodiin.
May, koska et ole tehnyt paljoa autollesi,
omistit paljon aikaa sen selvittämiseen,
mihin olematon aarre on haudattu.
-Todellakin. -Missä se on?
-Ei aavistustakaan. -Vieläkään?
Se on yhä kaksipäisiä koiria, sitruunoita ja papukaijoja.
La Buse pidätettiin Libertaliassa,
joka on piraattiyhteisö, jossa he asuivat.
Heillä oli säännöt ja kaikkea.
Loogisesti hän hautasi aarteen sinne.
Oletko tiennyt tuonkin kymmenvuotiaasta?
Kyllä olen.
Mitä muuta relevanttia olet tiennyt,
joka sinun pitäisi kertoa?
-Siinä kaikki. -Se Libertalia.
-Niin. -Missä se on?
-Pohjoiseen täältä. -Kuinka kaukana?
160 km.
-Tiedätkö, missä se on? -Pohjoiseen täältä.
160 km pohjoiseen.
Et sanonut tuota kolme päivää sitten.
Täytyy miettiä aikansa asiaa,
varmistua, että se on oikein.
En halua nolata itseäni.
Varustautuneina kapteeni Jack Hammondin uusilla tiedoilla lähdimme matkaan.
Olen tehnyt yhdestä aikakautensa parhaista suuritehoisista autoista,
leikkausveitsestä, moottorisahan.
Jim, kamu. En ymmärrä merirosvoja.
Jos kertoo Tom Hanksille, että piraatit ovat romanttisia,
eivät he ole, vaan kelluvia murtovarkaita.
Valo kertoo, että ilmajousituksessa on vika.
Tiedän. Poistin sen.
Mutta miksi poistin sen?
Toisin kuin James sanoi, tiet olivat ihan hyviä.
En tiedä, miksi piti nostaa autoa paljon tätä sileää asfalttia varten.
-James. -Niin? Mitä yrität sanoa?
Takiasi valmistin autoni maailmanloppuun,
ja toit minut teekutsuille.
Katsokaa tätä. Iso testi Bentleylle.
Siinä se oli.
Tunnen itseni Ranulph Fiennesiksi.
Katsokaa minua! Katsokaa, mitä tein!
Koska hän ystävystyi liehuvahelmaisen tytön kanssa,
pilasin hienon autoni.
Olisi pitänyt tietää, ettei Jamesin ystävä ole tutkimusmatkailija.
Pahimmassa tapauksessa narsissi tippui polkupyörän korista,
ja hän panikoi: "Tämä on rankkaa. Aivan kamalaa."
Kun suuntasimme maaseudulle, toivoimme teiden heikentyvän.
Mutta ei.
Päivää, bonjour.
Luulevat minua hulluksi.
Katsokaa ihanaa tietä.
Mitä ajattelimme?
Otimme maastoneuvoja Jane Austenilta.
"James, kävin Madagaskarilla. Tiet eivät olleet kuin Devonissa."
Bonjour. Lopettakaa teiden rakentaminen.
Ei enää pinnoitettua tietä.
Luoja. Teimme autoille aivan liikaa.
Näyttävät hyviltä, mutteivät ole tarpeen eikä tämä matkakaan.
Madagaskarin väestöstä 70 % elää
alle dollarilla päivässä.
Jos johonkin olisi haudattu 210-senttinen kultaristi rubiiniupotuksin,
joku olisi aika varmasti löytänyt sen jo.
Ja toinen asia, haudattu aarre.
Ihmiskunnan historiassa grammaakaan haudattua aarretta
ei ole löydetty ikinä.
Kun valitin tehtävästämme, tie muuttui yhtäkkiä karummaksi.
Kyllä vain, tuo on kuoppa.
Tuo on ehdottomasti kuoppa ja tuo on...
No niin.
Ford-tankissa
luulin muutosteni loistavan tällä uudella karulla maaperällä.
Ikävä kyllä...
Pikkuinen ongelma. Laitoin autooni telat,
mutta ongelmia tuottavat telojen sisällä
pikku renkaat, jotka jatkuvasti...
No, ne irtoavat, koska ajamme kovalla tiellä
ja kuoppien kovat reunat iskevät ne irti.
Vaikka telat ovat nerokkaat,
ne on tehty mutaan ja lumeen.
Maastoon, ei asfaltille.
-Hammo, taas irtosi yksi. -Voi luoja!
Caterhamissa muukin kuin kuopat ärsytti.
Oli niin pölyistä, että tunsin ajavani imurin pölypussissa.
Kamalaa saada pölyä silmiin. Minun pitää etsiä suojalasit.
Kuitenkin elämä Bentleyssä sujui.
Alan pitää tästä autosta.
Nyt kun siinä on mutaa, se alkaa näyttää MFB:ltä.
Jos et tiedä, mikä MFB on,
se olisi Samuel L. Jacksonin omistaman Bentleyn nimi.
Oikein kauniita kyliä.
Melonikauppa. Meloneja, meloneja.
Rekisterikilpikauppa.
Siellä saa tehtyä rekisterikilpiä.
En odottanut sitä.
En myöskään odottanut löytäväni mukavaa merenrantahotellia,
jossa vähän myöhemmin pölyinen ja likainen May ei tullut seurakseni lounaalle.
Hienoa. Nyt altaassa on mutainen koira.
Minä aloin huolestua, että näin kuumalla asfaltilla
pienet muovipyöräni alkaisivat vääntyä.
Kun siis tulin hotellille, en myöskään lounastanut Jeremyn kanssa.
Pitää keksiä keino jäähdyttää niitä.
Rakentaa jäähdytysjärjestelmä täällä ilman mitään.
Tällaisissa tilanteissa
mietin, mitä Bear Grylls tekisi.
Etsittyäni rannasta luonnonraaka-aineita aloitin työt.
Sormet ristiin. Tein seuraavaa.
Onneksi löysin nämä rantaan ajautuneet vesipullot
ja nailonköyden.
Löysin myös läpinäkyvää letkua.
Kiinnitin ne autoon rantaan ajautuneilla nippusiteillä.
Täällä pohjalla
se tihkuu hengen pelastavaa viilentävää vettä.
Ei kaunis, mutta toimii.
Kuten Bear Grylls sanoisi: "Improvisoi, sopeudu, selviydy."
Valitettavasti Hammondin muokkaukset kestivät niin kauan,
että oli liian myöhä jatkaa.
Ja May mattopommitti koodia pakko-oireisella häiriöllään.
Opin mielenkiintoisen asian tänään.
Katsoin miehen laskevan vesimelonejaan.
Me laskisimme yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi.
Mutta hän laski yksi kaksi,
kolme, neljä, viisi, kuten tuossa.
Tuo saattaa siis olla kirjain tai numero kaksi.
Jotkin symboleista saattavat olla numeroita,
kompassisuuntia tai askeleita puulta.
Jotain sellaista. Siansaksalta näyttävät osat...
Kun aurinko nousi tässä lähes tuntemattomassa paratiisissa,
olimme taas liikkeellä.
May, mursitko koodin?
En.
Ennustettavaa.
Ainakin jäähdytysjärjestelmäni toimi.
Vesi kulkee, henki on pelastettu. Kiitos, Bear Grylls.
Autoni on huvittava.
Selvästi MFB aiheutti enemmän kohua.
Sitten kohtasimme jotain vähemmän iloista.
Tuota naista rangaistaan.
Hänellä on puiset käsiraudat.
Asfalttitie on vihdoin loppunut,
mutta tavallaan kokonaan.
-Mitä tarkoitat? -Ei ole tietä. Tämä näyttää lautalta.
Huomasin lautalla Jeremyn vaihtaneen rekisterikilpensä.
En ymmärrä sitä. "MFB." Täytyy hyväillä peppua.
Keski-ikäinen...
Hetkinen.
Kun lautta kiinnittyi toiseen rantaan,
se oli kuin paluu 200 vuotta ajassa taaksepäin.
Laitan suojalasit.
Hemmetti.
Myönnän, että nyt on aika paha.
Ui.
Vihdoin autojen muutostöistä oli hyötyä.
MFB ajoi läpi.
Neliveto veti minut tuosta.
Nyt on parempi. Tätä varten rakensin autoni.
Telat eivät kuumene liikaa. Jäähdytän niitä vedessä.
Miten Sherman-tankissa menee?
Helppoa kuin heinänteko. Entä sinulla?
Kitisee vähän, mutta kulkee.
Haluaisin tietää, mitä Caterhamissa tapahtuu.
Jessus!
Tuo on kakkaa! Jessus!
Vesi on kuin kylpy, johon joku on ripuloinut.
Jessus. Perkele!
Kuolonpaska.
Säädän lämpötilaa alas, 22 astetta olisi parempi.
Tällä napilla säädän ristiseläntukea.
Sillä välin Fordissa.
Moottori on kunnossa, lämpötila hyvä. Tämä on todella helppoa autolleni.
Tuon lätäkön pohjalla on iso kivi.
Hammondin onneksi ajoimme rannan vieressä.
Ehdotin, että käytämme sitä.
Löysimmekö vihdoin maaston, jossa nuo telat toimivat?
Jep. Hyvältä näyttää.
Nyt tämä auto loistaa.
Nämä ovat alkuvaikeuksia. Tämä on uutta.
Keksin kirjaimellisesti pyörän uudestaan.
Hyvä. Siinä tulee vahingoniloinen oranki.
Mitä tapahtui?
Niinpä.
Jopa vähäisine tietoineni tiedän, ettei tuo ole oikein.
Ei olekaan.
Piristääkseni Hammondia annoin hänelle pienen lahjan.
Sinullekin on rekisterikilvet.
-Fury kuten leffa Fury? -Tankki.
-Autooniko? -Niin. Saat raivoa siihen.
Johan nyt.
Ei se tarkoita sitä täällä.
-Mitä sitten? -Y tarkoittaa häpyä.
Tuossa siis lukee "karvainen häpy".
Mutta sinulle Fury. Olet Brad Pitt piraattitankissa.
Silloin Giorgio Armani saapui.
Oletpa kunnossa. Pääsikö housuun?
Olin hetken veden alla.
Inhottava paikka istua.
-Eikö voi ajaa noin? -Ei.
Miten teit tuon?
Yritin monta kertaa, koska halusin tehdä noin.
Haaskattuamme ikuisuuden katsomalla Brad Pittin korjailuja
pääsimme vihdoin liikkeelle.
Miksihän F1-tiimit eivät käytä telaketjuja,
jos ne voi vaihtaa kolmessa tunnissa?
Jamesin kurjuus jatkui.
Kuinka paljon lisää tätä on?
Jessus.
Tilanne oli niin huono, että seuraavalla lautalla
hän näytti yrittävän vastarannalle ilman venettä.
-Etkö sinäkin? -Kyllä.
Jos minulle sanottaisiin:
"Tuolla on haita", sanoisin silti:
-"En välitä." -"En välitä."
Kyydissä on.
Kun lähdimme lautalta, James oli iloisempi ja puhtaampi.
Nyt on aika hyvä olo.
Anna minulle voimaa!
Katsokaa häntä.
Arvostan pieniä asioita elämässä.
Luulimme, ettei tiestä voisi tulla huonompi.
Sitten siitä tuli.
Tämä maasto on pehmeää hiekkaa ja lätäköitä.
En ole kokeillut tätä vielä. Ehkä tässä minä loistan.
Hammond oli optimistinen, mutta kolmetonnisessa Bentleyssä minä en.
Jessus, jos jäämme jumiin. Anna mennä.
No niin. Olen täysin jumissa.
Sanotko, ettei autosi riitä hommaan?
Onneksi sain itseni vinssillä pois
käyttämällä Bradia ja piraattitankkia maa-ankkurina.
Miksi minä kuljetan vinssivaijeria? Miksen...
-Kiinnitän vinssisi. -Valmiina.
Oletko nähnyt vastaavaa?
Niin.
Minä liikun sinun luoksesi.
Eihän niin pitäisi tapahtua?
Laita veto päälle.
Anteeksi.
MFB. Massiivinen, lihava...
-Saanko sanoa? -Niin?
Ystäväni Mary oli oikeassa.
Tämä ei ole tie. Olemme rannalla.
Tiet olivat ihan hyviä. Hän sanoi huonoimmiksi ikinä.
Minusta tiet olivat hyviä.
Tiet ovat päättyneet.
Kiinnostaako aarre teitä vai ei?
Täällä päin on sadan miljoonan punnan edestä.
Kuinka kaukana se on?
Emme tiedä. Libertaliaa ei ole.
-Onpas. -Eikä ole.
Siitä kirjoitettiin.
Narniasta kirjoitettiin, eikä sitä ole.
Jatkoimme matkaa
Madagaskarin vastineella M1-moottoritielle.
Kristus. En näe mitään.
May ei pysty tähän kaksivetoisella.
Se ei ole mahdollista.
Keveytensä ansiosta
sisukas pikku Caterham jatkoi matkaa.
Varo hiekkaa. Siinä sitä on. Bonjour.
Kuitenkin Hammondilla oli eniten syytä juhlaan.
Vihdoin löytyi sen vahvuus.
Tämä on pysäyttämätön!
Herranen aika.
Näyttää raput pudonneelta pyörätuolilta.
Niin. Huono homma.
No niin.
Mitä haluat minun tekevän tuolle?
Mitä pystyt tekemään sille?
Mietittyäni sitä pitkään
päätin, että vastaus on ei mitään. Jätin hänet siis hommiin.
Tämä on kiristysasennelma, joka sijaitsee telaketjun takaosassa.
Ja lähdin Jamesin kanssa yöhön.
Muuttuu huonommaksi.
Tuo oli epämukavaa.
Olimme vain 65 km:n päässä Libertaliasta,
joka sijaitsee vain Richard Hammondin värityskirjoissa,
joten päätimme, että jatkaisimme piinaa.
Jos tulit juuri mukaan, James May on yltä päältä ihmisulosteissa.
Takaa hiuksesi näyttävät Trevor McDonaldin hiuksilta.
Se on yksi yksikkö.
Uudenlainen molekyyli.
Työnnänkö sinua vähän?
Kokeile pois. Kuka tietää?
Tässä tulen. Yritän olla hellä.
Tuo...
Jeremy ja minä taistelimme vielä kaksi raakaa tuntia...
Saa se loppumaan.
...kunnes saavuimme taas lauttapaikalle.
Ikävä kyllä.
Kaikki oli mahdollisimman huonosti ja nyt vielä pahemmin.
Lautan moottori on rikki.
He sanoivat, että James ja minä voimme vetää sen yli.
He katsoivat meitä ja miettivät: "Kyllä, he ovat urheilijoita."
-Kiva köysi. -Eikö olekin? Luoja! Vedä!
Selkäni!
Kun vedimme itseämme yli, Hammond tuli yhtäkkiä mieleen.
-Jos jäämme tuolla pois... -Niin.
...lautta on väärällä puolella, kun hän saapuu.
Se ei ole meidän ongelmamme.
Olet täysin oikeassa.
Kilometrejä taaempana
räpellettyäni korjaukset olin taas menossa mukana.
"Äärimmäisen varovasti" ei kuvaa sitä, kuinka varovasti ajan tätä.
Tuolla on kivi.
Se tuntuu repivän itsensä kappaleiksi.
16 tunnin matkan jälkeen
Jamesilla ja minulla oli teräksenluja halu
jatkaa matkaa loppuun asti.
Tahdonvoimamme oli pomminkestävä.
Mikään ei veisi huomiotamme tehtävästä.
Hotelli. Katso.
Lukeeko siinä baari?
Hotelliravintola on auki.
Se kelpaa.
Voi luoja!
Tämä on syvä.
Minun maailmassani asiat muuttuivat huonommaksi.
Yksi tiimin autoista muistutti,
mitä voi tapahtua, jos eksyy vähänkin ajouralta.
Synkkää.
Sen lisäksi autoni tuntui purkautuvan osiin.
Kalina on tuon puolen laakeri.
Luoja.
Siitä johtuen hermoni olivat riekaleina, kun aamukolmelta
saavuin joenylityspaikalle
ja näin lautan toisella puolella.
Paskiaiset!
Minun täytyi soutaa hakemaan sitä.
Tämä on paskaa! Kaikki on paskaa!
Eikä tämä kanootti toimi!
Seuraavana aamuna Richard Hammond oli huonolla tuulella.
Oliko vaikeaa?
Minä puolestani olin hyvin iloinen, koska virkistävän parranajon jälkeen
huomasin, että minun elinolosuhteeni
Bentleyssä olivat täysin erilaiset...
Kaupanraikas.
...kuin Mayn Caterhamissa.
Autosi näyttää Teddy Kennedyn autolta Chappaquiddickin jälkeen.
Kun jatkoin siistiytymistä, murjottava birminghamilainen puhui vihdoin.
En halua puhua kummallekaan.
Selitän, miksi voi tulla toinen tilaisuus hylätä minut.
-Etupäässä on ongelmia. -Niin.
Takana on pahoja ongelmia.
Molemmat pitkittäiset tukivarret ovat poikki.
-Poikkiko? -Mennyttä. Rikki.
Hyvin suunniteltu.
Milloin hyvänsä
autoni koko takaosa voi romahtaa sisäänpäin,
ja auto voi päätyä katolleen.
Emme näe sitä, koska olemme 30 km edempänä.
Haluaisin tarjota kyydin.
Kyyditsen vain niitä, jotka eivät ole irrottaneet turvakytkintäni.
Tekisi mieli irrottaa turvakytkin,
nielaista se ja palauttaa sinulle noin kymmenen minuutin päästä.
Luuletko, että huomaisin tuossa autossa?
Armollisesti aamun tie oli paljon tasaisempi.
Madagaskar näytti meille eloisan parhaansa.
En katso eteeni tuon näkymän takia.
Onpa vihreää.
Euroopassa ei ole mitään noin vihreää.
Pian saavuimme suuremmalle lautalle,
joka veisi meidät lyhyen matkaa rannikkoa ylös.
Vaikuttavampi kuin eilisiltainen. Tässä näyttäisi olevan moottori.
Ja se on täällä.
Kun pääsimme määränpäähämme, olikin ongelma.
Pääsisimme pois rannalta vasta laskuveden aikaan.
Aikaa tappaakseen James mursi taas koodia.
Hammond ja minä
tajusimme, että näin ankarissa olosuhteissa
selviytyminen olisi rankkaa. Tarvitsisimme ruokaa,
joten hän aloitti Bear Gryllsin vaarallisen alueen klassikolla.
Improvisoidulla rantauunilla.
Kun kuoppa on kaivettu,
se vuorataan puoliväliin kivillä.
Sytytän nuotion kivien päälle.
Voisin sytyttää tulen monella eri tapaa.
Keskittämällä valoa lehteen rikkinäisellä lasinpalalla merestä.
Pyydän tiimiltä sytyttimen.
Siinä. Se toimii.
Kuten Bear Grylls sanoisi, selviytymisessä on kolme sanaa.
Ensiluokan lippu
ja viiden tähden hotelli, tai en tee sitä.
Toinen selviytymisen perusperiaate on nesteytys.
Lähdin siis etsimään nesteitä.
Monet selviytyjät käskevät janon yllättäessä juomaan omaa pissaa,
mutta kieltäydyn siitä.
Sanon: "Etsi viidakosta hedelmä ja juo se pissan sijaan."
Maistuu paremmalta ja on hyödyllisempi.
Katsokaa. Kookospähkinöitä.
Tämä on mätä ja pudonnut.
Yritän saada tuoreen heittämällä sitä tällä.
No niin. Kivet ovat kuumat.
Olemme valmiita kokkaamaan.
Ota aiemmin nappaamasi kala. Se ei ole vaikeaa. Tuo on meri.
Kääritään kala lehtiin.
Sidotaan se ja siirretään kala rantauuniin.
Kuumaa.
Kala haudataan, jotta uunin lämpö ei karkaa.
Kahden tunnin päästä tuo on
paistettu kala.
Osuin vihdoin kookospähkinään.
Hyvä!
Menin etsimään banaaneja.
Kyllä vain. Hyvä.
Hitto! No niin.
Lopulta selviytymisannoksemme oli kasassa.
-Banaanidaiquiri? -Oikeastiko?
Jep, banaania, kookosmaitoa ja rommia.
Upeaa. Mistä sait rommin?
-Bentleyn takakontista. -Fiksua.
Bentleyn kanssa selviytyy yllättävän hyvin.
-Tämä on muuten hyvää. -Selvä.
Olen sanonut aiemmin, että vaikka on selviytymistilanteessa,
ei tarvitse syödä kuin eläimet. Tasoa.
-Ei hassumpaa. -Oikein hyvää. Hyvää työtä.
Hyvää. Selviytymistä.
Veneellä oli lisää iloa. James edistyi.
Missä olemme?
Hyvä!
Löysin sen paikan nimen, johon aarteen pitää olla haudattu.
Se on kartalla. Kerron, miten tein sen, koska se on uskomatonta.
La Buse oli piraatti. Kaksi asiaa.
Hän ei kirjoittaisi aarteen sijaintia ensimmäiselle riville.
Hän manipuloi mieltä ja kertoo jossain täällä alhaalla.
Aloitin siis viimeisestä neljästä rivistä. Ajattelin, että se on siellä,
ja löysin päivänselvän nimen.
Minusta se kuulosti paikannimeltä.
Seranambe. Ja tuossa se on.
Katsokaa. Se on pieni. Näettekö? Sotkin sen päälle innoissani.
Seranambe. Siellä se on.
Nyt pitää vain selvittää, missä kaivaa Seranambessa.
Se on paras minulle tapahtunut asia.
James oli murtanut koodin,
ja Hammond ja minä olimme saaneet tärkeän opetuksen
selviytymisestä pelkällä haudutetulla kalalla
ja useilla banaanidaiquireilla.
Muista sopeutua.
-Olet unohtanut. -Improvisoi.
Olen muistanut.
-Omaksu. -Ei.
-Sopeudu. -Improvisoi.
Selviydy. Niin me teemme.
Seuraavana päivänä, ilman daiquireja elimistössämme,
ajoimme pois rannalta ja huomasimme olevamme Libertaliassa.
Ja kutkuttavan lähellä Jamesin tunnistamaa kylää.
Tiedämme, mihin menemme. Sinne on 25 kilometriä.
Eli 45 minuutin päästä kaivamme aarretta piraattimaalla.
Perillä
menkää vahvistamaan, ettei ole kultaristiä rubiineilla,
niin etsin Wi-Fin ja varaan lennot kotiin.
Jos et halua tajunnanräjäyttävää rikkautta, hyvä on.
Ei ole mitään rikkautta.
Petytte vielä pahasti.
Olen piraattimaassa.
Hyvin mahtuu.
Et edes katso.
Täytyy myöntää yksi asia tästä niin sanotusta Libertaliasta.
Se ei näyttänyt hassummalta.
-Jos piraatit olivat täällä. -Olivat he.
-Ymmärrän, miksi se valittiin. -Se on upea.
Jos seilasi maailmalla paikkoihin kuten...
Southampton. Bristol.
Ja sitten meni Calais'hin, sanoi: "Tiedätkö..."
-Ei hassumpaa. -Piratoin täällä.
Kaikki on naurettavan täydellistä.
Tuo oli autuas tauko matkustaa hiljaa poikki...
Voi ei. Fordin aivan. Ei hän ole. Hitto vie on.
James May, oletko tehnyt, mitä luulen sinun tehneen?
Hän vei avaimen. James, hitto vie!
-James! Anna avaimenperäni. -Se on pieni taikatemppu.
-Etsi se. Se on kaupassa. -Tarvitsen avaimeni.
Älä viitsi! Ei taas...
Jätimme Hammondin etsimään avaimiaan.
Miksi leikimme nyt seuraleikkejä?
James ja minä lähdimme lyhyelle ajolle kuvitteelliseen aarrekylään.
Taas tämä on maailman hauskin auto.
Tie on tasainen. Olen perillä klo 11:een mennessä.
Valitettavasti tie oli toista mieltä.
Madagaskarilaiset sanovat tätä RN5:ksi.
Kunnon kivillä ryömintää.
Mutta on parempi nimi.
Helvetti.
Mitä minä teen?
En osaa päättää. Menen tuonne.
Ongelma on, etten näe tietä. Konepelti on kuin jalkapallokenttä.
Kuin lihava mies yrittäisi katsoa penistään.
Hemmetin hemmetti.
Olin löytänyt avaimeni. Nyt toivoin, etten olisi.
Voi luoja!
Yritän päästä pois näistä urista.
Se saattaa tarkoittaa outoja kulmia.
Olet piraatti, paina vain.
Voi paska.
Enpä tiedä.
Tela oli täysin murjottu. Sen seurauksena...
Autosihan on tuolla?
...tukin nyt tien.
Ihmiset alkavat suuttua,
koska pidättelen heitä. Alkaa ilmiselvästi muodostua ruuhka.
Tämä on route nationale, valtatie.
Tärkein valtatie.
Positiivisena puolena oli se, että tapasin aidon piraatin.
Kun olin jutellut hänen kanssaan...
Toistaisitko hitaammin? Ranskaksi.
...tajusin, etten olisi voinut olla enemmän väärässä.
Sain jotain selville.
Tämä tyyppi menee naimisiin tänään. On hänen häänsä.
Siitä on kyse.
Ei piraatiksi pukeutunut, vaan sulhanen.
Pidättelin hänen koko hääseuruettaan.
Voi luoja!
Sillä välin edessäpäin.
Myönnän, että tämä on maailman huonoin tie. Mary oli oikeassa.
Mary saattaa olla rugbypelaaja, joka ajaa kauhakuormaajaa huvikseen.
Kamala ääni.
Tämä on mahdotonta.
Tästä pitää räjäyttää tie läpi,
koska jos tulee tätä tietä, näette täällä alhaalla,
ettei Bentley pääse millään tuosta.
Valitettavasti meillä ei ollut räjäytysvälineitä.
Piti tehdä jotain radikaalia.
Yhteistyötä.
Vähän vasempaan ja alas. Anna nyt mennä.
Ole kiltti!
Varovasti. Sillä lailla.
Kun kamppailimme maaston kanssa,
kollegamme joutui huonolla ranskalla hoitamaan
viivytetyn hääseurueen.
Olen pahoillani. Menen nyt.
Voit tehdä saman. Anteeksi.
Nopeuttaakseni asioita
päätin jättää telat ja laittaa Focusin takaisin renkaille.
Koska halusivat ajoissa kirkkoon,
sulhanen kavereineen auttoi mielellään.
Lisää hääväkeä.
Edessäpäin automme saivat yhä kärsiä.
Miten hitossa se tekee tämän?
Katsotte, kun Bentley Continental tulee tänne ylös.
Päivän iso yllättäjä oli kaksivetoinen Caterham.
Nouse ylös, auto. Anna mennä. Etupyörä ilmassa.
Jessus, onnistuin. Näittekö? Minä onnistuin.
Tämä on rata- ja kilpa-auto. Voinko muistuttaa siitä?
Tässä vaiheessa olin pidätellyt hääseuruetta kaksi tuntia.
Mutta rauhallisesti ja kärsivällisesti
sain renkaat alle...
Hienoa, kiitos.
Anteeksi.
...pääsin pois kaikkien tieltä
ja takaisin liikkeelle.
Iso ongelmani on maavara. Sitä ei ole.
Tämä on normaali Focus RS.
Edessäpäin tien pinta ei ollut muuttunut,
mutta tie oli kaventunut.
Minun täytyi käyttää nerokasta liikenneratkaisua,
jonka paikalliset kehittivät.
Sinun työsi on siis juosta edessä ja pysäyttää autot.
-Pysäyttää autot, kyllä. -Sekö on työsi?
Tapasin juuri nuoren tyypin, joka juoksee edessämme
pysäyttämässä vastaantulevat autot.
Mitä hän tekee, jos tulee autoja?
Pysäyttää ne paikkaan, jossa pääsemme ohi?
Täsmälleen.
Hän järjestää autot kohtaamaan oikeassa paikassa.
Se toimi. Juoksupoika, kuten hän itseään kutsui,
hallitsi liikennettä loistavasti.
Tästä palvelusta minä pidän.
Annan hänelle paljon rahaa, koska hän on ansainnut ne.
Pihi kollegani ei kuitenkaan
vaivautunut toimimaan uuden ystäväni kanssa.
Hän siis kohtasi vastaantulevaa liikennettä...
Jestas.
...väärissä paikoissa.
En voi peruuttaa.
Minun pitäisi peruuttaa noin kuusi kilometriä.
James on itsepäinen, mutta näin suuren vastarinnan edessä
hänen täytyi turvautua huonoon englantiin ja vinssiin.
Kiinnitä puuhun.
Tämä, sinä ajat.
Hyvä on. Selvä.
-Tule ulos ja auta... -Selvä.
Korkeammalle. Oksan ympäri.
Kun talja oli kiinni, aloin vinssata.
Hyvä?
Pääsettekö ohi?
Hyvää työtä.
Hei!
Monta kilometriä taaempana Ford, uskomatonta kyllä, kulki yhä.
Anna mennä.
Mikä laite! Himskatti!
Sillä lailla. Hyvä auto.
Minulla oli vaikeaa.
Olin ajanut kymmenen tuntia,
ja kun illasta oli tulossa taas pitkä,
päätin pysähtyä syömään.
Meille annettiin näitä hätämuonapakkauksia.
Otan siis yläosan pois.
Tuo on ruoka, joka on kai papuja ja makkaraa.
Tämä menee tuonne. Lisään tilkan vettä.
Se kai laukaisee jonkinlaisen kemiallisen reaktion
pikku pussin aineen kanssa.
Ei taida toimia.
Ei lämpöä. Käsienlämmittimestä tulisi enemmän.
Hetkinen. Se täyttyy.
Ei! Voi luoja! Tämä on...
Ei! Onpa kuuma! Se polttaa pallini!
Kun Hammond kokkasi kiveksiään, olimme yhä liikkeellä. Juuri ja juuri.
Vielä noin 15 km matkaa.
Pystyisin ryömimään nopeammin.
Vielä.
Clarkson, pysähdy. Miehellä täällä on autosi osia.
Anna mennä, Bentley.
Alkaa tulla pimeä.
Uskomatonta. Emme ehdi siihen hiton kylään tänään.
Miten emme pääse 24 kilometriä päivässä?
En voi ajaa näin.
Maailman valot eivät riitä valaisemaan tätä kauhua.
Pysähdyimme leiriytymään.
Jätimme Hammondin neljän renkaan ja palaneiden pallien varaan.
Anna mennä. Jatka vain.
Focusin kovuuden ja paikallisten avun ansiosta
olin ihmeellistä kyllä yhä pelissä.
Se oli aika karua.
Meno muuttui yhä kovemmaksi.
Mutta olin päättänyt, että pikku Ford ja minä onnistuisimme.
Senkin...
Selvisin siitä. Anna mennä.
Mutta sitten...
Voi paska. Hetkinen.
Voi paska. Kytkimeni hajosi.
Jep, ei ole kytkintä.
Poljin on jumissa pohjassa.
Helvetti!
Tämä oli tässä.
Se on kytkin. En voi korjata kytkintä.
Kytkin on kytkin, eikä ole varakytkintä.
Se on lopussa. Se on kuollut.
Menetimme ensi kertaa auton seikkailussamme.
Ei ollut aikaa surra, koska auringon noustessa
olimme aikaisin liikkeellä
innokkaina kulkemaan viimeiset kilometrit Jamesin kylään.
Pidän kävelystä, mutta Järviseudulla. Siellä on kunnon sää.
Kaikki hyvin? Oletko nähnyt, kuinka hyvin autoni kulkee?
Taas kerran Juoksupoika hoiti hommansa.
Katsokaa tätä. Paljon kiitoksia.
Kiitos paljon.
Eikä taaskaan Kapteeni Itsepäinen maksanut hänelle.
Voitteko peruuttaa vähän?
Ei, jos peruutatte vähän.
Hei!
Perse.
Sitten, kun etenimme hitaasti,
iso järkäle kompastui vihdoin.
Lämpömittari nousee nousemistaan.
Se on nyt punaisella. Pitää pysähtyä.
Ongelma on, että tässä on kahdeksan jäähdytintä.
En edes näe. En yllä mihinkään.
Kun kollegani yritti korjata moottorinsa tuijottamalla sitä,
minä saavuin määränpäähämme, Seranamben kylään.
Päivää.
Siellä murtaisin loput koodista ja löytäisin aarteen.
Salakirjoituksessa on...
Siinä on X. Ilmiselvästi X ei näytä paikkaa.
Se olisi liian ilmiselvää.
Oletan, että etäisyydet ovat askeleina, eivät maileina eivätkä kilometreinä.
Mutta en tiedä, mitä...
En tiedä, mitä X tarkoittaa.
Jos hän tarkoittaa rakennuksia, niitä ei ole enää.
Puut ovat erilaisia.
Vain maan muodostelmat ovat samoja, ja maasto on tasaista.
Bentleyssä uutiset eivät olleet hyviä.
Irrotin koko auton etuosan ja löysin tämän.
Se on osa jäähdytysjärjestelmää, ja pää on irronnut.
Jos en saa letkua korjattua,
MFB:n peli on loppu.
Kylässä asiat näyttivät valoisilta.
Hetkinen.
Se on kirkko.
Kirkot rakennetaan aina samaan paikkaan.
X on siis huonosti piirretty risti.
Eli X:stä, krusifiksista, joka on tuossa,
aarre on 120 askelta magneettiseen pohjoiseen.
Kun olin löytänyt paikan...
117, 118, 119, 120. Siinä.
...Hammond saapui.
Otimme siis lapiot esiin, ja hän alkoi kaivaa.
Missä luulet hänen olevan?
-Kenen? -Jeremyn.
Hän oli kaksi kilometriä takanani kukkulalla kylän ulkopuolella.
-Sitten radioyhteys katkesi. -Niin.
En ole kuullut hänestä sen jälkeen.
Tämä ei toimi. Pää on irronnut.
Nyt tuosta irtosi pää.
Miksi kaikki hajoaa?
Voi herranen aika.
Kaksi syytä, miksi emme tarvitse häntä.
Yksi on, ettei hän usko haudattuun aarteeseen.
Toinen on, ettei hän kaivaisi.
Toinen on, että aarretta on enemmän kahdelle.
Aivan. 50 miljoonaa kummallekin.
Siis 49,5. Kuvausryhmälle pitää jättää vähän.
Jamesin ja Richardin harmiksi
kaksi tuntia myöhemmin jaettiin taas kolmeen osaan.
Mitä ihmettä täällä tapahtuu?
Ei se ole täällä.
-Mistä tiedät? -Koska se ei ole täällä.
-Ei vielä. -Olisi löytynyt jo.
Eiväthän he rakentaneet Kanaalin tunnelia?
Päivää.
Missä hitossa olet ollut?
Likasin kynteni.
-Voi sentään. -Miksi?
Asensin konepeltiini Madagaskarin paketin,
mutta antaa olla.
Miksi kaivoitte kuopan
keskelle kauniin kylän jalkapallokenttää?
Koska aarre on täällä.
-Onko se haudattu tänne? -Ei.
Siihen kamalaan mutta ennustettavaan pettymykseen
-on aika... -Itse asiassa.
Ilmeisesti ei ole aika lopettaa. Miksi? Mitä?
-Ohitimme eilen saaren. -Niin.
Tiesittekö, että sen nimi on Piraattisaari?
Käy järkeen, jos sitä miettii,
ettei hän olisi haudannut aarretta tänne löydettäväksi,
vaan salaa Piraattisaarelle.
Se on luultavasti siellä. Miettikää sitä.
Kuinka kauan olet tiennyt Piraattisaaren nimen?
Aina.
Pelkäsimme, että kylän jalkapallojoukkue saattaisi harmistua,
joten päätimme poistua nopeasti.
Aja se ylös.
Vauhtia!
Anna tulla. Aja se ylös.
TN-19032, tässä James.
Miehesi ottaa olutta veneestä. Oluen pitäisi mennä veneeseen.
Kun hyttipoika Roger ja merimies Tahra valmistautuivat lähtöön,
maksoin Juoksupojalle antamalla hänelle uudet kengät.
Kyllä? Bon?
Hyvä?
Sitten kiirehdin itse veneeseen.
Vihdoinkin.
Hyvä. He pilasivat jalkapallokentän ja rannan.
Käytimmekö tätä laivaa taannoin?
Kyllä. Vuokrasin sen meille.
Kun koko kuvausryhmää ja Mayn viinarekkoja lastattiin,
päätin antaa hänelle lahjan, joka sopii henkilölle,
joka pilasi juuri kylän ainoan urheilupaikan.
-Se on maaginen rekisterikilpi. -Onko?
On se.
Rouville ja herroille kotona se on pikselöity.
Sen näkee vain paljaalla silmällä.
Aika vahva viesti.
Sitä ei voi lukea, koska se on maaginen.
Me näemme, mitä siinä lukee...
Se on paikallaan. Toimiiko se liikkeessä?
Testataan sen taika.
Ohjelman leikkaaja
kielsi laittamasta sitä autoon, koska ei voi pikselöidä.
Ei ole varaa pikselöidä koko ohjelmaa. Ymmärretty.
Voit laittaa sen pöydällesi.
Voimmeko nostaa rampin ja lähteä?
-Kyllä. -Ramppi ylös, kiitos.
Olimme merellä jonkin aikaa.
PIRAATTISAARI
Richard otti tutkimuskirjansa esiin.
Tässä se on. Olivier Levasseur. La Buse.
Tuossa on risti. Kuva rististä hänen laivassaan.
May ja minä istuimme alas muistelemaan saavutuksiamme.
Heittäydyitkö täysin Bear Gryllsiksi? Onko tuo virtsaasi?
Ei. Se on chablista.
Alle viikossa
kuljimme vaikuttavat 224 kilometriä.
Ja automme, no, kaksi niistä, kulkee yhä.
Ilmiömäinen saavutus.
Tuo ei ole edes auto. Se on ratapäivän lelu.
-Kilpa-auto. -Niin on.
Laitoin vain suuret renkaat siihen.
Kerron, millaista Bentleyllä on ajaa maastossa.
Siinä on valtavuuden tunne.
On kuin olisi maailman syntyhetkessä.
Tuntee valtavan voiman.
Raamatullisia tapahtumia.
Sinun autosi on hyppelevä hyönteinen. Tai vuohi.
Kerron, millainen omani on. Millaista siinä on.
On kuin olisi saanut kutsun jalkapallon maailmancupin finaaliin.
On annettu erityispaikka, ja se on pallon sisällä.
Mieluummin maailman syntyhetki.
Hallitsee maailman syntyä. Sinä et hallitse.
Olet potkittavan pallon sisällä.
Kun taas minä hallitsen.
Laitetaan manner tähän, vuorovesiä kuun mukaan.
Tuo pyörimään. Siitä tulee upeaa. Tulee mannerlaatat.
Ei tuota tapahdu maailman syntyessä.
-Tapahtuupas. -Ei.
-Kukaan ei suunnittele sitä. -Fakta on,
että autosi on inhottava.
Näen pöpöjen tulevan siitä.
Kun ajoit ihmisjätevesijärven läpi,
olit yltä päältä siinä.
Kun minä ajoin sen läpi,
tuulilasini oli hetken ruskea,
ja se oli siinä. Olin taas ilmastoidussa ylellisyydessä.
Siksi omani on parempi.
-Ei autosi ole parempi. -Paitani on tahraton.
Tavoite ei ole se,
-vaan aarteen löytäminen Madagaskarilta. -Ei ole aarretta.
-Et tiedä sitä. -Tiedänpäs.
-Mistä tiedät sen? -Hyvä on.
Tein tätä lapsena, mutta lankulla oli opettajani.
Nyt se on joku parempi.
HYPPÄÄ, LÄSKI-CLARKSON.
Pian Piraattisaari alkoi näkyä, ja valmistauduimme poistumaan laivasta.
Clarkson! Missä kenkäni ovat?
Päästyämme maihin James ja minä koimme oudon tunteen.
Pyhä Jumalan äiti, se on tie.
Kiva, eikö? Kuin tulisi sisään ja seisoisi matolla.
Asfaltin lisäksi oli kännykkäkenttä,
sähköä ja monia kauppoja.
Tuo on oikea ravintola.
James ja Richard voisivat mennä kaivamaan kuopan keittiöön.
Pilaamaan bisnekset. Mikä ettei?
Hyttipoika Roger oli löytänyt kulkuneuvon.
Päädyin tuk-tukiin, mutten tavalliseen.
Siinä on piraatti.
Se on myös hyvä kyyti.
Kun Hammond osti tyhmiä matkamuistoja...
-Yksi? -Vähän piraattimaisempi.
...etsin hotellin, jotta May voisi jatkaa koodin murtamista.
Aamulla lähdimme Jamesin kanssa,
joka uskoi yhä paikallisten nauravan hänen autolleen, ei hänelle.
Tein eilen läpimurron.
La Busen salakirjoitus mainitsee turkkilaisen koiran,
joka ei tarkoita koiraa Turkista,
vaan karvatonta koiraa.
Kun katsoin saaren karttaa, tajusin sen näyttävän karvattomalta koiralta.
Korva on ranta. Hyvin erottuva ranta.
Sinne me menemme. Luulen, että risti on haudattu sinne.
Olen täysin vakuuttunut siitä.
Pian saavuimme täysin autiolle rannalle,
joka ei näytä koiran korvalta.
Välittömästi harhaiset kollegani alkoivat puhua roskaa.
-Tämäkö se on? -Tämä se on.
-Täällä se on. -Se käy täysin järkeen.
-Jos on piirretyssä. -Ei, vaan jos pakenee laivastoa,
purkaa aarteen ja hautaa sen nopeasti ennen kuin jää kiinni.
Tämä on ilmiselvä paikka, koska on helppo kaivaa.
-Voisimmeko seisoa sen päällä? -Mahdollisesti.
-Jalkojemme alla. -Voi olla tuolla. Tämä on iso.
Jaetaan se kolmeen osaan, jottei mitään jää tutkimatta.
-Hammond, ota tuo kolmannes. -Mielelläni.
Minä menen keskelle. Mene sinä päätyyn.
No niin. Vauhtia.
Matka on ollut pitkä. Aletaan töihin.
Koska etsimme satakiloista kultaristiä,
paras työkalu oli selvästi metallinpaljastin.
Tarkistan, toimiiko se.
Yritän löytää sveitsiläisen mäkinousun polveni.
Kyllä vain.
Se toimii ehdottomasti.
Kun löydän sen, se voi olla kamalaa, koska piraatit
aarretta haudatessaan hautasivat vangin sen päälle,
jotta aave suojelisi aarretta.
Kuten on odotettavissa, minä tein asiat kunnolla.
Tämä vie aikaa.
Asennan siis neljä metallinpaljastinta tähän alkeelliseen perävaunuun.
Voin tutkia nelinkertaisen määrän kerralla ja voin käyttää autoa.
Koska teimme tätä hölmöläisten hommaa paahtavassa kuumuudessa,
päätin käyttää aikani paremmin suojan rakentamiseen.
Erinomaista.
Aamun lopulla aarteenpaljastusjärjestelmä oli vihdoin valmis.
Tehdään tämä järjestelmällisesti.
Hienoa tässä on se, että jälkeni näyttävät,
mitkä osat olen jo tehnyt. Vähän kuin kyntäisi peltoa.
Hemmetti.
Kun olin tehnyt aarteenpaljastusperävaunustani
aarteenpaljastusreen, lähdin taas liikkeelle.
50 milliä. Eihän siitä tarvitse maksaa veroja?
Iltapäivällä Roger ja merimies alkoivat olla kuumissaan.
Piippaa nyt.
Onneksi yksinkertainen suoja oli nyt valmis.
JEZZAN BAARI
Tein teille pari banaanidaiquiria.
Mitä hittoa tämä on?
Sanoin rakentavani suojan.
-Ja minä... -Se on baari.
Olen pahoillani, ettei baarin muotoinen suoja
vastaa vaatimuksiasi.
Kiitos banaanidaiquirista.
-Se on erinomainen. -Kiitos.
Voisitko vaivautua auttamaan saavuttamaan tavoitteemme?
Etsimään Goan tulisen ristin, 210-senttisen kultakrusifiksin
-rubiiniupotuksin... -Kerronko, missä se on?
Siellä, missä muutkin ryöstetyt aarteet,
-Vatikaanin uumenissa. -Eikä ole.
Ei se ole.
Se oli totta, tiedämme sen.
Ranskan hallitus tarjosi La Buselle armahdusta piratismista,
jos hän palaisi Ranskaan ja luovuttaisi tulisen ristin.
-Hän piilotti sen. -Hetkinen.
-Mitä ranskalaiset tekivät? -Sanoivat: "Annamme sinulle
"armahduksen piraattina,
"jos tuot nimenomaan tulisen ristin takaisin Ranskaan."
Kieltäytyi ja piilotti sen. Fakta.
Nämä eivät ole Hammondin kirjoista.
Nämä ovat akateemisen tutkimuksen tarkistetuista lähteistä.
Se oli olemassa. Todisteiden mukaan se on tällä rannalla.
Tästä olette samaa mieltä.
Yhtään haudattua piraattiaarretta ei ole löydetty.
Koska ne ovat yhä kadoksissa.
Tutankhamonin aarretta ei löydetty tuhansiin vuosiin.
-Sitten löydettiin. -Aivan.
Onko siis mahdollista, että löydän ristin tuolta?
-Mahdollisuus. -Kyllä.
Jos etsin nopeasti, saanko palata suojaani?
-Ei nopeasti. -Kunnolla.
-Jaoimme rannan. -Jos etsin kunnolla,
-saanko palata? -Kyllä.
Jos etsit kunnolla ja löydämme sen...
Juhlimme baarissasi.
Hyvä on. Perustelunne olivat vakuuttavia.
-Tavataan baarissasi. -20 minuutin päästä.
-Ei, 20 minuuttia. -Iso työ.
Teen tuon 20 minuutissa.
Kun Hammond ja May menivät viimeistelemään osionsa,
aloitin omassani.
Viisi.
Tämän kanssa pitää olla varovainen, jos kotona
yritätte etsiä jotain puutarhastanne.
Tämä on sytytyslanka.
Laitan toisen pään tuohon noin.
Sytytän toisen pään. Minulla on
kolme minuuttia aikaa päästä turvaetäisyydelle MFB:llä
ennen räjähdysten alkua. No niin.
Ihanaa.
Tuo ei ole kolme minuuttia. Hitto!
Aloita!
Sulje se!
Luistonesto. Aja!
Jessus!
Positiivista oli se, että työni oli erittäin perusteellista.
Mutta negatiivista...
Löysitkö mitään?
En mitään. Entä sinä?
En. Hänellä on vain tuo pieni alue.
Siellä ei ole mitään. Se oli siinä.
Se on ärsyttävää, koska... En keksi tätä.
Sain juuri tämän meilin.
JEREMY CLARKSONILLE
SUPERJAHTIVUOKRAUKSEN TALVITARJOUKSET
Julmaa.
-Kaverit. -Mitä?
Tuolla on...
Kuunnelkaa! Se on tuolla!
Lapio!
Tuolla on jotain.
Jessus. Mikä tuo on?
Mikä se on?
Taitaa olla Graalin malja.
Voi perse.
Ja siihen kamalaan pettymykseen on aika lopettaa.
Eikö enää muistoja lapsuudestasi?
Ei mitään.
Selvä. Se on siinä. Paljon kiitoksia katsomisesta.
Pärjäilkää. Nähdään pian.
Tekstitys: Jari Vikström
Luova tarkastaja Katri Martomaa