Päivää ja tervetuloa valtavaan katapulttiin, jonka rakensimme
huviksemme COVID-sulun aikana.
En tiedä, mihin käytämme sitä, mutta kuka tietää,
ehkä jotain tulee mieleen, kun tässä jaksossa
vastaamme tärkeään kysymykseen.
Mikä ranskalaisia vaivaa?
Haluan tehdä heti alussa selväksi, että pidän Ranskasta.
Hammond myös.
Mayn mielestä sen tarkoitus on helpottaa
ajamista Italiaan.
Mutta olemme samaa mieltä yhdestä asiasta.
Ranskalaiset ovat vähän outoja.
Nykyään elämme yhtenäistetyssä maailmassa.
Syömme samaa ruokaa,
käytämme samoja vaatteita
ja teemme samoja asioita.
Mutta ei Ranskassa.
Ranska on erilainen.
He ottavat valtaosan lääkkeistä anaalisesti.
Ja töissä laki kieltää
syömästä lounasta työpöydän ääressä.
Se pitää syödä jossain kunnolla.
Kouluissa ketsuppi on kielletty, mutta 1980-luvulle asti
lapsille sai tarjota alkoholia
kouluaterioilla.
Ranskalaiset leipurit eivät saa sulkea halutessaan,
koska tarjolla pitää aina olla voisarvia ja patonkeja.
Ranskalaiset jalkapalloilijatkin ovat epätavallisia.
Kun lokit
seuraavat troolaria,
ne luulevat,
että sardiineja heitetään mereen.
Jos haluaa sanoa "on onnekas olo" ranskaksi,
sanoo "Avoir le cul bordé de nouilles",
mikä tarkoittaa "peppuni on täynnä nuudeleita".
Yllättävää, että pillerien jälkeen mahtuu.
Mutta tien päällä outous on ilmeisintä.
Ranskalaiset autot ovat aina olleet outoja.
Ne ovat aina olleet yleisen tavan vastaisia.
Ja niiden outouden pantheonista
olen ostanut tämän.
Citroën CX Safarin.
Sitä ei ollut helppoa löytää, koska useimmista on tehty asuntoautoja,
mutta se oli vaivan arvoista,
koska tämä on ehkä ranskalaisin
kaikista ranskalaisista autoista.
Esimerkiksi suuntavilkkuja käytetään tällä keinukytkimellä.
Mutta koska se ei ole lähelläkään ohjauspylvästä,
vilkku ei sammu itsestään
käännöksen jälkeen.
Sitten on stereot, jotka on asennettu pystyyn istuinten väliin.
Eikä siinä mitään,
mutta jos syö
pain au chocolatia ajaessaan ja vähän taikinaa
tippuu, kuten käy,
se päätyy kasettisoittimeen,
missä se
pilaa nautinnon Vanessa Paradisin biisistä,
jota kuuntelee.
Aivan kuin Citroënin insinöörit
olisivat katsoneet, mitä muut tekivät 1970-luvulla,
ja tehneet jotain muuta.
Jopa jarrupoljin on outo,
koska se on käytännössä kytkin. Jarrut ovat päällä
tai pois päältä. Sitä on mahdotonta
käyttää kunnolla.
On luultavasti helpompaa perillä
tehdä georgemichaelit.
Minä valitsin tämän.
Matra Murenan.
Se on 80-luvun keskimoottorinen, kaksipaikkainen urheiluauto.
Paitsi istuimia on kolme.
Ehkäpä
jos vaimoni ja rakastajattareni
haluavat ajelulle samaan aikaan, homma on hoidossa.
Eikä se ole urheiluautokaan,
koska moottori on pieni 1,6-litrainen,
joka tuottaa vain 88 hevosvoimaa.
Siinä ei ole mitään järkeä. Matra rakensi Exocet-ohjuksen.
Se on nopea. Tämä
ei todellakaan ole.
Sitten on sen nimi.
Muualla maailmassa autot saavat nimensä
jännittäviltä eläimiltä, kuten Jaguar ja Mustang, tai eksoottisilta tuulilta.
Khamsin, Scirocco.
Matra ei. He valitsivat Murenan,
joka on latinaa
ja tarkoittaa ankeriaista pitävää plebeijiperheen poikaa.
"Tutkimme kaikkien kielten sanakirjat.
"Löysimme sanan.
"Se on... Kukaan ei ymmärrä sitä.
"Se on kaikkia muita nimiä oudompi. Otetaan se."
Tämä auto ei ole mitään
verrattuna Mayn ostamaan.
Bonjour, katsojat.
Vuonna 1998
Renault halusi suunnittelijoiltaan suuren luksus-coupén,
jotain BMW:n 6-sarjan tyylistä.
He kehittivät tämän.
Avantimen.
Se on melkein kokonaan muovia.
Se näyttää kahdeksanvuotiaan piirtämältä,
joka pitää nopeista junista,
eikä siinä ole tavanomaisia mittareita.
Pelkästään digitaalijuttuja
leijumassa tässä keskellä.
Katsokaa koko kojelautaa tuossa.
Sitä on hehtaareja.
Jos haluaisi pyyhkiä huurtuneen tuulilasin,
se ei onnistuisi.
Saa kyllä vaikutelman, että jos Renault'n suunnittelijoita
pyydettäisiin suunnittelemaan uusi koira,
he laittaisivat pään toiseen päähän,
ja edessä olisi kaksi häntää.
He eivät pystyisi tekemään tavallista koiraa.
Jopa tämän auton ovet ovat oudot.
Pääasiassa siksi, ja olen tarkistanut tämän,
että jokainen painaa enemmän kuin Kylie Minogue.
Se on raskas.
Ne väittävät olevansa maailman raskaimmat auton ovet.
Ei sillä leveillä.
Eivätkä ne avaudu kunnolla.
Se ei mene tämän pidemmälle.
Näettekö? Minkäänlaisessa rinteessä
sitä on varsin vaikea tehdä.
Hiton Nora!
Renault'lla on pitkä historia autoilun outoutta.
Esimerkiksi 1950-luvulla
se rakensi tämän.
Se näyttää tavalliselta, mutta tarkka
huomaa sen olevan väärinpäin.
LE OHJAUSPYÖRÄ - LE TAKAKONTTI
Se on täysin yksinkertainen
tähän verrattuna.
Leyat Hélicaan.
Kuka ajatteli: "Ei vedetä pyörillä.
-"Ei, kaikki tekevät niin." -Kyllä.
"Meitä kuljettaa potkuri"?
Jos ajaa vaikka kaupungin keskustan läpi,
mitä tapahtuisi,
jos ajaa jonkun yli?
Huono homma.
Mutta jos tuolla ajaa yli,
ei munuaisia,
maksaa, sisäelimiä.
-"Ei, tuossa on toinen." -He ovat ajatelleet tätä,
koska siinä on potkuri,
mutta siinä on rautalankaa,
jottei voi vahingossa laittaa kättä tai päätä läpi
tai mitään sellaista.
Se on täysin...
Onko siinä takaistuinta?
Tämä on kaksipaikkainen. Toisin kuin Matrasi.
Menisitkö tuonne
tietäen, ettet hallitse mitenkään tuota?
Auto pelkillä polkimilla. Lentokoneessa
on kahdet ohjaimet.
-Olisi hullua... -Sitä vain istuu tuossa.
Minusta se on nerokas.
-Niin on. -Kuulkaa,
ihailen sitä,
mutta vietiinkö se Leijonan luolaan?
"Tässä on ajatukseni matkustustavasta."
-Hetkinen. -Toimiiko se?
Varmasti toimii.
Katsokaa. Tuossa on...
Sitä ei käynnistetä avaimella. Pitää näprätä.
"Etene" ja "Ääliö". Ääliöin sen.
Annatko sille ryypyn?
Puristuskohta on tuossa. Valmis?
En tiedä, mitä tapahtuu!
-Ovatko jalkasi jarrulla? -Olenko mihin valmis?
-Kyllä. -Vehje ei liiku.
-Kaikki on. Anna mennä. -Valmiina lähtöön?
-Ei käynnistynyt. -Yritä taas.
-Sytytys päällä? -On.
-Magneetto? -On.
-Jalat jarruilla? -On.
Teen sen.
-Se ei käynnisty. -Oletko valmis?
Luulin tuon onnistuvan.
Tämä on antikliimaksin määritelmä.
Tämä olisi hieno ambulanssi tai paloauto.
-Loistava. -Niin.
-Kaasu valmis? -On.
-Tästä lähtee. -Kyllä.
Älä huoli.
Monsieur Hélica on tulossa hälytysajoneuvona.
"Älä huoli. Kuinka iso palo on?"
Odota.
"Pahenevatko vai hellittävätkö rintakivut?"
Magneetto päälle.
Olisi harmillista, jos moottori sammuisi liikennevaloissa.
"Minä vain... Anteeksi."
Koska tarvitaan kahta.
Tuo on hyvä asento.
No niin, tästä lähtee.
Aja!
Taidan mennä ajelulle!
-Mitä? -Menen ajelulle!
Mitä? Juoskaa henkenne edestä!
Kun se paljastettiin maailmalle, 600 henkilöä teki tilauksen.
Kuusisataa älyllistä ihmistä,
jotka osasivat sitoa kengännauhansa ja käyttää vessaa, sanoivat:
"Kyllä, haluan tuollaisen."
On vaikea ymmärtää, miksei siitä tullut suosittu.
Täällä on yllättävän äänekästä.
Se saattoi vaikuttaa.
Ilmeisesti sillä pääsee 170 km/h.
Luulen, että lujempaa.
Anna mennä!
Ihmisiä kyllästyttää
katsella näitä kolareita, joten jatketaan.
Vaikka ranskalaiset autot näyttävät normaaleilta,
ei tarvitse katsoa paljoa pintaa syvemmälle huomatakseen,
etteivät ne yleensä ole.
Esimerkiksi tämä Renault 4.
Kohtuullisen tavallinen auto sille ajalle.
Mutta renkaidenväli tällä puolella on 239 senttiä,
kun tällä puolella se on 234 senttiä.
Miksi?
Ei aavistustakaan.
Sitten on Renault 21.
Näyttää tylsältä, muttei ole,
koska tässä 1,7-litran mallissa moottori on poikittain,
kun taas tässä 2-litraisessa
se on pituussuunnassa.
Siksi tämä tarvitsi
pidemmät lokasuojat, eri konepellin ja erilaisen apurungon.
-Hammond ajoi kolarin, vai? -Jep.
Joka tapauksessa tämä oli erittäin monimutkainen
ja kallis ratkaisu
ongelmaan, jota ei ollut olemassa.
He jatkavat sitä nykyäänkin.
Tämä on aivan uusi Peugeot 208.
Jostain syystä ohjauspyörä on asennettu
kojelaudan alle,
joten sen pitää olla paidannapin kokoinen,
jos haluaa jalat sen alle.
Miksi?
Sitten on Citroën 2CV, jota vihaan.
Tämä auto edustaa kaikkea maailmassa vikaan mennyttä.
Veganismia, pyöräilyä,
liberaalidemokraatteja, omasta totuudestaan puhuvia ihmisiä.
Ei sellaista ole. Totuus on, että se on kamala.
Eikä ole.
Se on käytännöllinen ja järkevä auto,
joka kesti ajan hammasta vuosikymmeniä.
Se selvisi sodasta. Se vapautti Ranskan maalaiset.
Se on upea ja toteemi.
Tuo on kaikista ranskalaisin. Jos omistaa ravintolan,
tekee elokuvan tai maalaa,
miettii, miten saa siitä ranskalaisen.
Laita siihen 2CV.
Ikkunoita ei voi laskea. Katso, se on tyhmä.
Lentokoneissa on nämä.
Missä lentokoneessa?
En ole ollut sellaisessa.
Omassani on juuri tuollainen.
Tämä on upea auto. Kaikki siinä on tarkoituksenmukaista eikä enempää.
Inhoan ilmausta tarkoituksenmukainen.
-Mutta se on. -Kappas.
-Missä Hélica on? -Se on todiste.
Ei juututa siihen. Minä en juutu.
Emme juutu.
Jopa minä myönnän, että 2CV:ssä on hyvin fiksu jousitus.
Väitetään,
että sen voi pudottaa helikopterista 150 metrin korkeudesta,
ja jouset vaimentavat törmäyksen.
Oikeastiko?
Otetaan selvää.
No niin, ja...
Päästä se irti.
Siinä se on.
Nyt kävi niin,
että luin ohjekirjan väärin.
Siinä lukee, että jousitus sallii
kynnetyn pellon poikki ajamisen
puoli tusinaa munaa penkillä, eivätkä ne hajoa.
Miten luit tuon väärin?
Mielessäni oeuf on helikopteri ranskaksi.
Mutta...
Tässä vaiheessa ajattelin, että on parasta jatkaa
ja tutkia ranskalaisten suhdetta autoihinsa.
Koska suhde on aivan erilainen
kuin meillä omiimme.
Jos olisin
autossani, katsoisin tuota tilaa ja sanoisin:
"Se on liian pieni."
Sitten etsisin toisen.
Mutta ranskalainen ei tekisi niin.
Ranskassa tässä ei ole mitään äärimmäistä.
Näin pysäköidään.
Tätä näkisi jatkuvasti
Pariisin kaduilla.
Juuri tästä syystä
Renault 5 oli ensimmäinen tuotantoauto
maailmassa muotoutuvin puskurein.
Eikä siinä kaikki. Ostin juuri tämän tiskikoneen.
Kuten näette, se ei aivan mahdu tämän Peugeot'n takakonttiin.
Olen britti,
joten ostaisin pienemmän tiskikoneen
tai lainaisin isomman auton
tai tilaisin sen kotiin.
Ranskalainen tekisi näin.
"Voi merde."
Onko autoni pysähtynyt?
On. Olenko lähellä haluamaani paikkaa?
Olen.
Olen pysäköinyt.
Tosiasia on, että Ranskassa, toisin kuin lähes
missään muualla, autoa
ei nähdä statussymbolina.
Jos ostaa kalliin auton, sitä pidetään porvarillisena.
Jos siitä pitää huolta,
se on inhottavaa.
Valioliigan jalkapallomaailma tukee tätä, koska minulla on tässä
valokuva brasilialaisesta Willianista
ajamassa Bentleyään.
Ja sitten on Ibrahimović,
ruotsalainen, jolla on Lamborghini.
Saksalaisella Özilillä on Porsche.
Britti Marcus Rashfordilla on jonkinlainen tuunattu Range Rover.
Ja tässä valokuvassa ranskalainen Kanté ajaa
Miniään.
Hän on kolaroinut sitä hieman, kai pysäköidessään.
Ja voisi sanoa: "Entä presidentti?
"Hän ei varmasti ajele
"pienellä hatchbackillä."
Väärin! Koska minulla on tässä
valokuva presidentti Mitterrandista
Renault 5:ssä.
Katsokaa tuota.
"Ei, minulla ei ole autonkuljettajaa enkä halua isoa autoa.
"Se on porvarillista. Se on vastenmielistä.
"Miten sanotaan...
"Oksennus."
Tästä syystä yksikään ranskalainen autovalmistaja
ei ole tehnyt suurta maasturia.
Amerikkalaiset ovat. Japanilaiset ovat.
Ruotsalaiset ovat.
Saksalaiset ovat. Me olemme.
Jopa italialaiset ovat.
Mutta eivät ranskalaiset.
Heistä,
jos haluaisi tuon kukkulan huipulle,
käyttäisi normaalia perheautoaan.
Puhuin taannoin toimistossamme ranskalaisen tytön kanssa.
Hänen vanhempansa eivät ole ikinä myyneet autoa.
Osta Renault 5, aja se loppuun
ja romuta se. Osta sitten Renault Clio, aja se loppuun,
romuta se
ja niin edelleen.
Jos ei huolehdi autonsa arvosta käytettynä,
se on vapauttavaa.
Ranskassa vain neljä prosenttia ihmisistä
pesee autonsa käsin.
Vain neljä prosenttia.
Sunnuntaiaamuna Ranskassa
ei nousta aikaisin autoa pesemään
pihatiellä, koska naapureita inhottaisi.
Kaikki ne sunnuntaiaamut, kun nousin aikaisin pesemään...
Autan hänet tästä.
Ihanaa.
Merci, monsieur.
Katson Hammondin autoa.
Se on lytyssä Jeremyn työnnöstä.
Minä kavahdan, koska olen britti.
Jos on ranskalainen, tuolta auto näyttää.
Katsokaa, nyt menemme metsään.
Pääsenkö tuon puun ohi?
Ajelen autollani.
Menen tarvitsemaani paikkaan.
Jos tulisin tänne 100 000 punnan Mercedes G-Wagonissa,
maalipinnan naarmuuntuminen huolestuttaisi.
Mutta en ole G-Wagonissa. Olen pakussani.
Maali on ranskalaisille
kääre, jossa uusi auto tulee.
17-vuotiaana
vaihto-oppilaana Ranskassa
asuin ranskalaisperheessä, jonka poika oli ikäiseni.
He ostivat hänelle upouuden Fiat Pandan.
Siis uuden auton.
Kun istuin perheen kanssa ulkona auringossa,
pojan viisivuotias pikkuveli heitteli kivillä
Pandaa.
Maalista lähti pala.
Jos se olisin ollut minä
nuorena uuden auton kanssa, olisin hakannut hänet hengiltä
käteen sattuvalla esineellä.
Tämä 17-vuotias ei välittänyt.
"Hän vain heittelee kivillä autoa.
"Maalin irtoamisesta tulee kiva ääni."
Mitä?
Pian saavuimme puoliväliin,
jossa esittelin Citroën Berlingon juhlatempun.
Se on John!
Sitten, käsijarrun pilattuani,
ajoimme rallireitille.
Todistamme tässä, että auton kykyä päästä paikkoihin
ja tehdä asioita hallitsee täysin
kuskin halukkuus olla välittämättä autosta.
Älkää huolestuko noista äänistä.
Ne eivät tarkoita mitään.
Näin tyypillinen ranskalainen tekisi
rallissa Afrikassa
äitinsä Renault 4:ssä.
Ei unohdeta,
että ranskalaiset keksivät kestävyysrallit.
Kuten Pariisi-Peking,
Pariisi-Dakar
ja muut Afrikan läpiajot.
Ja mikä tärkeintä,
he ajoivat yleensä käyttöautoaan.
Tämä on riittävän kuoppaista irrottamaan Gaulois'n.
Tämä on toistaiseksi une pièce de gâteau.
Monsieur May!
Mene vain.
Hyvänen aika. Voi merde.
Bonjour, monsieur.
Huippua lähestyessämme
menosta tuli vielä rankempaa.
Tästä on vaivaa.
Tuulilasi.
Aivan, tätä tietä.
Voi ei, tiskikoneeni.
Kappas vain.
Perheautoni pääsee tästä helposti alas.
En ymmärrä, miksi tarvitsen G-Wagonia.
Merde.
Allez!
Jessus! Hitto! Voi helvetti!
Menetin sähköisen sivupeilin vasemmalla,
mutta käsikäyttöinen on vielä.
En saa ikkunaa auki peilin säätämiseen,
muttei se haittaa, koska sitä ei ole.
Lopulta, kun upeat Walesin kukkulat
kylpivät iltapäivän lämpimässä valossa,
saavutimme huviajelumme lopun.
Hammond.
Vau. Katso maisemaa tuolla. Tuo on...
-Se on upea. -Katso tuota.
Siinä on jopa talo
kuin pienoisjunaradassa.
-Se on täydellinen. -Aivan upea.
Ai, hei.
-Bonjour, monsieur. -Katso tuota.
Uskomaton, eikö?
Kerron, mikä on mielenkiintoista.
Kuvausryhmä nelivedoissaan pääsi perille.
-Niin. -Mutta niin mekin.
-Täsmälleen. -Niin.
Jotain vahinkoa tapahtui.
-Normaalikulumaa. -Patinaa.
Sellaista sattuu.
Ranskalaiset ovat oikeassa.
Minusta he ovat.
-Sain juuri ajatuksen. -Minkä?
Tiskikoneesi.
Luoja. Koska Hammond törmäsi minuun.
Olen pahoillani siitä.
Mistä konttisi aukeaa?
-Ovestako? -Kyllä.
-Aivan. -Se on suunnitteluvirhe.
Seuraavana päivänä lähdimme omilla autoillamme
seuraavaan kohteeseen.
Matkalla aloimme tajuta, että niiden outous
teki niistä hellyttävämpiä.
Ei kahta tuulilasinpyyhintä tarvitse. Yksi riittää.
Pesuri laitetaan pyyhkimeen,
koska miksi ei laitettaisi?
Se on erilaista. Mielenkiintoista.
Sitten on sivupeilit.
Niin hyvät ja futuristisen näköiset,
että niitä käytettiin Aston Martin Vantagessa,
Venturi Atlantiquessa, Renault Sport Spiderissa,
Lotus Esprit'ssä,
Jaguar XJ-220:ssä ja useimmissa TVR:issä.
Yhtäältä tämä ohjauspyörä on tyypillisen ranskalainen.
Se on outo. Siinä on yksi puola.
Se on syvähkö ja tasapohjainen.
Toisaalta
se on nerokas. Täydellinen koko, paksuus ja halkaisija.
Näen mittarit, koska puola ei ole tiellä.
Monella tapaa outous tekee niistä miellyttävämpiä.
Se, mitä pidämme härkäpäisyytenä, onkin innovaatiota,
koska ranskalaiset ovat olleet autoilun pioneereja.
Emme me.
Me teimme Morris Marinan.
Äläkä luule, että vain autot ovat outoja.
Jotkin liikennesäännötkin ovat varsin outoja.
Esimerkiksi ranskalaiset uskoivat, toisin kuin kaikki muut,
että valkoiset ajovalot olivat väärin
ja että niiden pitäisi olla keltaisia.
Jos tykkää kuunnella musiikkia ajaessa,
on sääntö, jonka mukaan 35 prosenttia popkappaleista
Ranskan radiossa
pitää olla ranskalaisia.
Niinkö sen pitää olla,
vai onko un morceau de pain au chocolat tombéennut
stereoihini taas?
Sillä lailla. Se oli maalta, joka tuotti Debussyn ja Messiaenin.
Yksi lempiasioistani Ranskassa on heidän huolimaton asenteensa
tienviittoihin. Otetaan tämä esimerkiksi.
Tätä näkee ympäri Ranskaa.
Sen mukaan kaupungintalo on tuolla
ja kaikki muu, "Toutes Directions",
kaikki muu on tuolla. Intia, Pariisi,
Kamtšatkan niemimaa, mitä haluaakin, ovat tuolla. Mene pois.
Sitten on ongelma liikenneympyrän käyttämisessä.
Kaikkialla muualla maailmassa
maat päättivät, että jo ympyrässä oleville annetaan tietä.
Eivät ranskalaiset.
He päättivät tehdä sen toisinpäin.
Liikenneympyrässä olevat autot pysähtyvät sinne haluaville.
Näin.
Jatkakaa.
Miksi ihmeessä tämä on heistä oikea tapa?
Liikenneympyrän tarkoitus on välttää tämä.
Tiesittekö, että puolet maailman liikenneympyröistä on Ranskassa?
Onko se totta?
Puolet maailman liikenneympyröistä
maassa, joka ei tiedä, mikä se on?
Kyllä. Se on fakta.
Se ei toimi.
Yritän päästä pois täältä.
Näin tapahtuu.
Ajan liikenneympyrässä ranskalaisittain nähdäkseni, toimiiko se.
En välitä. Aiheutat jonon.
Näin tapahtuu.
Siirrä *** autoa.
Juuri noin tapahtuu.
Paikalliset hakkaavat Hammondia. Eikä suotta.
*** liikkeelle.
Lopulta me lähdimme *** liikkeelle,
koska oli aika löytää paikka kaikista ranskalaisimmalle jutulle.
Lounaalle.
Siellä puhuimme lisää ranskalaisesta autokulttuurista.
Saanko näyttää jotain, Hammond?
Tämä on, kuten näet,
lista ranskalaisista filosofeista Wikipediassa.
Voi luoja!
-Se ei... -Olen vasta G:ssä.
Siinä on periaatteessa kaikki Ranskassa.
-Uskomatonta. -Se vain jatkuu jatkumistaan.
Australian lista on varmasti lyhyempi.
Olen ihmeissäni.
Ranskan yläasteilla ja lukioissa on pakollista
opiskella filosofiaa.
-Kaikilleko? -Niin.
Puhun tästä, koska olen lukenut kirjaa, jonka kirjoitti
Roland onko se "Barth" vai "Barthes"?
Veden maan poika, kumpi se on?
Tuo.
Hän sanoo:
"Nykypäivän autot ovat vastine suurille goottilaisille katedraaleille.
"Aikakauden ylin luomus,
"taiteilijoiden intohimon synnyttämiä
"ja niitä maagisina esineinä
"omaksuvan väestön kuluttamia
"kuvina, jos ei käytössä."
He eivät arvostele autoja kuten me.
Eivät. Me mainitsemme huippunopeuden.
-Kiihtyvyyden, hinnan. -Ajamme sivuluisussa.
Pari hassua vertauskuvaa.
-Takaisin studioon. -Työ tehty.
Ei. Luen toisen pätkän häneltä.
"Citroënissä on uuden kokoamisen fenomenologian alku
"ikään kuin edistyneenä maailmasta, jossa osat hitsataan,
"maailmaan, jossa ne rinnastetaan."
Mikä sen kiihtyvyys on?
Hän ei mainitse sitä.
Voitteko kuvitella, miltä tuon Méganen arvostelu näyttäisi Ranskan TV:ssä?
Se olisi täysin käsittämätön.
Se on totuus
LOPPU
Voimme päätellä ranskalaisesta koeajosta,
että Mégane on
kaihoisa ja kyyninen
ripauksella kepeyttä,
johon ilmapallo viittasi.
Nyt on aika tutkia lisää ranskalaisten autojen maanläheisempää puolta,
nimittäin niiden kuuluisaa ajomukavuutta.
Ilman kimmoisuus ja veden joustavuus
yhdistetään mukavuuden vuoksi Citroënin hydropneumaattisessa jousituksessa.
Tosiasia on, että koska tiet olivat niin huonoja
sodanjälkeisessä Ranskassa,
Ranskan autovalmistajat
joutuivat kehittämään ne kestävät jousitusjärjestelmät.
Kuten sanoin aiemmin,
Citroën 2CV pystyi kuljettamaan
korillisen munia kynnetyn pellon poikki
rikkomatta niitä.
Mitä CX:ääni tulee,
se on kirjaimellisesti mukavin auto ajaa
ikinä.
Kuvittele kohtaus.
Makaat lepotuolissa trooppisella rannalla.
On lämmintä, ja kuulet aaltojen hivelevän valkoista hiekkaa.
Joit puoli pulloa viiniä
lounasaikaan, eikä ole muuta tekemistä iltapäivällä
kuin torkkua.
Sellaista on
ajaa Citroën CX:ää.
Se on uskomattoman mukava.
Itse asiassa on sanottu,
että Citroënini hydropneumaattinen järjestelmä on niin hyvä,
että kaksi ihmistä voi purkaa takakontissa pommin,
kun autoa ajetaan vauhdilla noppakivikadulla.
Oletko varma siitä?
Ehdottomasti.
Tämän jousitus oli niin hyvä,
että Citroën myi sen Rolls-Roycelle, joka käytti sitä Shadow'ssa.
Oletteko valmiita?
Koska noppakivet alkavat nyt.
Tämä vaatii ehdotonta varovaisuutta ja tarkkuutta.
Jep.
Tämä on kuin silmäleikkaus.
Yksi väärä liike...
Tarkkana.
Hyvin varovasti
irrotan nämä johdot
vain millimetri kerrallaan.
Täytyy selvittää... Ainakin toinen niistä on huijausta.
Ei äkkinäisiä nykäisyjä.
Kahdeksan sekuntia jäljellä. Minun täytyy päättää.
Auto ei tärise vaan minä.
Pitäisi tehdä se nyt.
Teen sen.
-Teittekö sen? -Hyvää työtä. Kyllä.
-Erinomaista. Siinä se on. -Liikuimmeko me?
Nimenomaan.
Juuri sitä tarkoitan.
Tehdäksemme asian selvemmäksi
laitoimme samanlaisen pommin
BMW:n takakonttiin
ja pyysimme kahta nuorta toimistosta purkamaan sen.
-Katkaise se! -En voi!
En saa johdosta kiinni!
Voi helvetti!
Siinäpä se.
Jos haluat ohjelmaan töihin, kirjoita osoitteeseen:
"Haluan kuollakseni siihen sarjaan."
Surullista. He olivat hyviä nuoria.
Luulin heidän menestyvän.
-En halunnut hengittää heitä. -No, heillä on...
Kirjoitettuamme hankalat kirjeet
poikien vanhemmille
suuntasimme Kentiin seuraavaan tärkeään kokeeseen.
Matkalla puhuimme ranskalaisesta luonteenlaadusta,
jota ihailemme paljon,
heidän kieltäytymisestään tulla hallituksi.
De Gaulle esitti kuuluisan kysymyksen:
"Miten voi hallita maata, jolla on 246 erilaista juustoa?"
Totuus näyttää olevan,
ettei voi.
Kun otimme ajokorttien pistejärjestelmän käyttöön
Britanniassa vuonna 1988,
kaikki sanoivat: "Hyvä on."
Mutta kun Ranskassa tehtiin samoin
1990-luvulla,
kaikki nousivat heti autoihinsa ja tukkivat moottoritiet.
Sitä ei järjestetty somessa,
koska sitä ei ollut silloin. Se oli vaistonvaraista.
Kun Renault'n johtaja, Georges Besse,
erotti 21 000 henkeä vuonna 1986,
ei menty ulos sytyttämään hiilipannua
vaan hänet ammuttiin.
Vuonna 2019
Ranskan hallitus päätti alentaa nopeusrajoitusta
kaikilla pääteillä 80 kilometriin tunnissa.
Ranskan kansa vastasi pukemalla keltaiset liivit.
Sitten he tuhosivat
60 prosenttia koko maan nopeuskameroista.
Kuusikymmentä prosenttia!
Kun valtateille asennettiin kameroita
nappaamaan jotain uutta ympäristölakia rikkovat rahtarit,
niistä ei tuhottu 60 prosenttia
vaan kaikki.
Minä ihailen ranskalaista härkäpäisyyttä.
Minä rakastan sitä.
Onko totta, että kun rengaslukot otettiin käyttöön,
väki täytti lukot liimalla,
jotta ne piti leikata irti ja olivat hyödyttömiä?
Jos olisin nyt ranskalainen, ajaisin 190 km/h.
Kunpa autoni kulkisi niin lujaa.
Pian saavuimme rallicrossradalle,
jonka nimi on Lydden Hill.
LAKKO PÄIVÄSSÄ PITÄÄ LE MEDECININ LOITOLLA
Seuraavan kokeemme laboratorioon.
Mitä tulee nopeisiin hatchbackeihin,
ranskalaiset ovat kuninkaita.
Mutta mikä niistä on paras?
Otamme siitä selvää moottoriurheilun tulikokeessa.
Se tuntuu sopivalta, koska ranskalaiset keksivät moottoriurheilun.
Ensimmäinen kisa pidettiin siellä.
Grand Prix on ranskaa. Le Mans on Ranskassa.
Kaiken moottoriurheilun hallintoelin sijaitsee Pariisissa.
Tänään noudatamme ranskalaisia sääntöjä.
Suunnitelma on yksinkertainen, 20 kierroksen kisa.
Minä ajan Peugeot 205 GTi 1,6:tta.
Jeremy Peugeot 306, GTi 6:tta.
Ja James ajaa Renault Sport Clio 172 Cupia.
Vastassamme on Saxo VTS,
206 GTi
ja Renault Sport Mégane...
LE BENDOVER -PERÄPUIKOT
...joita ajaa kolme henkeä toimistosta.
Script editorimme, koska hän käsikirjoitti tämän,
tuotantoassistenttimme, koska hän on ranskalainen,
ja lopuksi Abbie, oma kilpa-ajajamme.
Kun olimme autoissamme,
tämä tärkeä koe saattoi vihdoin alkaa.
Olemme liikkeellä.
Lounas, luulisin.
Varikolla oli tarjolla yksinkertaista radanvarsiruokaa.
James, haluatko Châteauneuf-du-Papea vai Petrus -62:ta?
Kesken kisanko?
No, ei. Sanot noin,
mutta Ranskassa alkoholi on kielletty työpaikalla. Olet oikeassa,
mutta saa juoda viiniä, olutta tai brandyä.
He sanoivat: "Ei saa juoda alkoholia paitsi olutta,
-"viiniä ja brandyä." -"Joita valmistamme."
-Ei saa juoda giniä eikä vodkaa. -Ulkomaista alkoholia.
Kyllä.
Lempilakini Ranskassa on se,
joka kieltää lähettämästä työmeilejä viikonloppuna.
-Onko se kielletty? -Lailla.
Voi siis nauttia le viikonlopusta?
Niin. Juuri niin.
Saanko sanoa, että olen tällä hetkellä toisena kisassa?
Olen viimeinen. Tyrin startin.
Sanoin jo aiemmin, että 205 GTi on hyvä auto
muttei yhtä hyvä kuin 306 GTi.
Koko maailma on samaa mieltä tuosta.
Ei, hetki. Kaikkien mielestä 205 on ehdoton nopea hatchback.
-Olen samaa mieltä. Se on yksi niistä. -Ei voi olla yksi ehdottomista.
-Se on... -Harva tajuaa,
että 306 GTi, jota ajan,
on paras ranskalainen nopea hatchback.
Eikö sana jotenkin kiertänyt siitä?
-Kukaan ei tajua. -Siksi...
Se on kuin Sex Pistols ja New York Dolls.
Lounaan ja pikku nokosten jälkeen
kisa jatkui.
Olemme liikkeellä.
Tämä on tiukkaa.
Nyt syön kunnon ranskalaista pölyä.
Anna mennä. Hyvänen aika.
Marguerite, ranskalainen harjoittelija 206 GTi:ssä.
Mutta kun kisa alkoi käydä kuumana,
tuli ongelma.
Hetkinen. Mitä täällä tapahtuu?
Mitä tapahtuu?
Näköjään ratavirkailijat menivät lakkoon.
Hämmingissä James hyödynsi tilaisuuden nousta kolme sijaa.
Hyvänen aika, tuolla on paljon häiriötä. Katsokaa.
Mistä ihmeestä he lakkoilevat?
Ranskalaisista on aina vaikea tietää.
Kalastuskiintiöt, maa,
nopeuskamerat.
Tämä on kuin kotona.
Lopulta, kun kilpailujohtaja oli murhattu,
he palasivat paikoilleen, jotta kisa voisi alkaa taas.
Tehdään asia aivan selväksi. Kaikki autot ovat erinomaisia,
koska ne ovat ranskalaisia nopeita hatchbackejä.
Mutta omani on paras.
Siinä ei ole ABS-jarruja eikä luistonestoa, ja olen spinnannut.
7 000 RPM.
167 hevosvoimaa valloillaan.
Richard Hammond valittaa nyt hevosvoimien puutetta.
Minulta puuttuu tehoa. Minulla on vain 104 hevosvoimaa.
Porter tyrmäsi minut.
Hyvin ranskalainen liike käsikirjoittajalta.
Pois tieltä!
Se on hän, ranskalainen nainen.
Pitäisi huomauttaa, ettei Marguerite ole tehnyt tätä aiemmin.
Hän on luonnollinen ranskalainen hullu.
Hän teki pienen virheen tuossa, ja päihitän hänet.
Bonjour, madame.
Kun Hammond ja May taistelivat toimiston väen kanssa,
Abbie ja minä taistelimme johdosta.
Päättäväinen ilme.
Nopeus.
Saatat olla kilpa-ajaja, mutta minulla on 40 hevosvoimaa enemmän.
Voi ei. Hetkinen.
Kojelautani näyttää irtoavan, muttei sitä tarvita.
Ranskalaisista autoista irtoaa turhia osia.
Puskurit, sähköikkunat, kaikkea sellaista.
Jäljelle jää uskomattoman vahva voimansiirto ja moottori.
Tämä on tilaisuuteni.
Ei ole tilaisuuteni.
Näytti keskisormea. Hän on ehdottomasti ranskalainen nainen.
Hän on aito.
Tämä vehje on tosi hyvä.
Hän tyri sen!
Senkin narttukoiran poika! Mene pois lisääntymiskykyisellä tavalla.
Viimeisillä kierroksilla
ohitin vihdoin Jamesin tehokkaamman Renault'n.
Varastan ajolinjan Jamesiltä. "Anna mennä, pikku mopsi."
Mutta sitten...
Autoni sammui.
Mitä tapahtui?
Hyvänen aika.
Se meni lakkoon.
Kaksi kierrosta ennen loppua
Jamesiä nöyryytti yhä
loistavan viihdyttävä ranskalainen aloittelija.
Ja minä taistelin yhä voitosta Abbien kanssa.
ENNEN KUIN KIRJOITAT TWITTERIIN,
TIEDÄMME HÄNEN OLEVAN BELGIALAINEN.
Hitto vie!
Pentele!
Hyvä. Mahtava Peugeot on johdossa!
Anna mennä!
Ei!
Saxo siis voitti.
Mutta ei sillä ole väliä,
koska meillä kaikilla oli ollut hyvin hauskaa.
Ja
olimme varmistaneet tärkeän asian.
Ranskalaiset osaavat tehdä loistavia autoja, kun he eivät
ole hulluja. Mutta asia on näin.
Välillä he osaavat tehdä loistavia autoja, kun he ovat.
Tervetuloa kaikista upeimpaan ranskalaiseen autoon,
SM:ään.
Citroën coupé, jossa on 2,7-litrainen
Maseratin V6 konepellin alla.
Tämä on pohjimmiltaan ranskalais-italialainen.
Se voi toimia.
Jean Alesi on ranskalais-italialainen,
kuten myös Olivier Giroud, Eric Cantona ja David Ginola.
Se toimi hyvin.
Niin. Niinpä näissä on
ranskalaista monimutkaisuutta ja italialaista haurautta.
Niin.
Esimerkkinä monimutkaisuudesta on, ettei siinä ole kaasuvaijeria
sinänsä. No, on siinä,
mutta on tanko, vähän vaijeria,
sitten toinen tanko, sitten se menee pakosarjan läpi.
Niin menee.
-Moottorin ulostulo. -Ja tulee ulos.
Tässä on toinen hyvä. Kaikki johdot konepellin alla ovat mustia,
joten ei tiedä, minne se menee tai mistä se tulee.
Kaikki on mustaa. En tiedä.
Totta. Ne vain toimivat.
Pidän tuosta pysähdy-valosta.
Suurin pysäytysmerkki.
-Se ei edes määritä... -"Pysähdy vain!"
"Yksi monista asioista on taas mennyt vikaan."
Sitä se tarkoittaa.
"Tämä iso valo käskee sinua pysähtymään."
"Mitä oikein odotit?
"Tämä on hetki, jonka tiesit olevan tulossa.
"Sinun täytyy pysähtyä heti tai kuolla."
Voimmeko mainita ulkonäön?
Yksi parhaimman näköisistä autoista ikinä.
Joistakin kulmista siinä on kömpelyyttä,
mikä on... Olemme sanoneet sen aiemmin, mutta todellinen kauneus ei ole
-internetin epäaitoa... -Ei.
...täysin symmetristä. Tässä on kulmikkuutta.
Se on upea.
Pidän paljon SM:n omistaneiden listasta.
-Onko se hyvä? -Eklektinen.
Siinä ovat Graham Greene, Brežnev,
Haile Selassie,
Lee Majors, Kuuden miljoonan dollarin mies, John Barry,
joka sävelsi Bondeihin.
Idi Aminilla oli seitsemän.
Seitsemän SM:ää.
Jos vaikka yksi niistä toimisi.
Tämä on mielenkiintoista.
Stonesin Bill Wyman,
U2:n Adam Clayton
ja Guy Berryman Coldplaysta.
Kaikki ovat basisteja ja omistivat SM:n.
Koska kukaan ei katso basisteja.
He seisovat aina taustalla.
"Älkää tuijottako solistia.
-"Minulla on hiton SM." -"Katsokaa minua!"
Kyllä!
-Rakastan tätä autoa. -Haluan tällaisen.
Tunnen tuolta tulevan jotain haluavan miehen fiiliksen.
Osta tällainen, jotta voin katsoa sitä.
Se on erityinen.
Haluan olla sellainen henkilö,
joka lähtisi
-saapumaan tällaisella. -Et pääsisi perille.
-En. -Mutta olisit optimisti.
Tällä saapuvan
oletettaisiin olevan optimistinen idiootti.
-Kyllä. -Tavallaan olenkin.
Aloitimme kysymällä,
mikä ranskalaisia vaivaa.
Vastaus on,
ettei oikeastaan paljon mikään.
Pidämme heidän ruoastaan, viinistään ja härkäpäisyydestään,
ja kävi ilmi,
että pidämme heidän autoistaankin.
Emme halua antaa vaikutelmaa, että pidämme niistä kaikista.
Koska emme pidä.
Tämä on Citroën Pluriel, jota vihaamme
osin sen kamaluuden takia mutta pääasiassa
sen tyhmän katon takia.
Luulet varmaan, että katto on taitettu taitavasti pois
kuten normaalissa avoautossa.
Muttei se ole.
Se on tässä.
Se pitää ottaa kokonaan pois.
Jos nousee aamulla ja ajattelee: "On aurinkoista, otan katon pois",
ja sitten alkaa sataa, mitä tekee?
Mitä jos matkalla ajattelee:
"Aurinko alkoi paistaa, otan katon pois",
mihin sen laittaa? Se on aitoa ranskalaista idioottimaisuutta.
Lähetetään tuo kurja vehje takaisin Ranskaan
ja käsketään heidän pitää se.
Hassua, että sanot noin, koska Ranska on noin
40 km:n päässä. Sen melkein näkee täältä.
-Se ei ole kaukana. -Ei.
Olisipa meillä jokin, joka voisi heittää sen niin kauas.
Hetkinen!
Ai niin!
Noin 18 metrin korkuisena ja 32 tonnin painoisena
katapulttimme oli riittävän iso hommaan.
Sen lastaamiseen ja virittämiseen haaskaantuu kuitenkin aikaa,
joten tarvitsimme koneita.
Kyllä vain.
Pidän nostureista.
Missä James on?
Odottakaa.
Liikuttuaan nopeammin kuin kertaakaan ohjelman aikana
James alkoi kiinnittää katapulttia
Hammondin nosturin koukkuun.
Kiitos.
-Onhan hänellä turvavaljaat? -Tietty. Hän on yli 180 cm:n korkeudessa.
-Onko koukussa? -Onko se kiinni?
On.
Kun se oli tehty, tarvitsimme jonkun käytännöllisen
selittämään tekniikan uskomattoman koneemme takana.
Näin se toimii.
Hammond nostaa tämän ylös, ja tämä
12 tonnin paino
menee...
Vai tuohon suuntaan?
Ei, tähän suuntaan.
Varsi tulee alas.
Sitten kiinnitämme kaapelin varren päähän
ja autoon?
Kun kaikki se oli selvää,
hän lähti hakemaan Plurielia.
Mitä sinä teet?
-Se menee toiseen päähän. -Jeremy, se on väärä pää!
-Mitä? -Se on väärässä paikassa.
Sen pitää olla toisessa päässä.
Ei, Ranska on tuolla päin.
Se vedetään alle, ja sitten se mene yli.
-Se alkaa tuolta puolelta. -Se menee...
-Noin. -Eikö se ala täältä?
Ei, vaan tuolta.
Ei!
Laatutyötä.
Siinä se. Eikä ole.
Nerokasta.
-Eikö hänellä ole tällainen kotona? -On.
Noin on parempi.
-Kun sydänkirurgi saa työn valmiiksi... -Niin?
Kiinnittää valtimon valtimoon
ja ompelee sen, se ei näytä tältä.
-Mitä? -Tuo ei ole tarkkuustyötä,
eihän?
Hyvä.
Nostan sen ylös!
-Lopeta. -Lopeta.
Onpa tämä monimutkaista!
Lopeta.
Kävi ilmi, että me kolme olemme aika miehekkäitä.
Kyllä vain.
Kun raskas osa
oli nostettu paikalleen ja auto kiinnitetty
johonkin tärkeään,
olimme vihdoin valmiita laukaisemaan.
Kun siis vedän tästä, auto menee ympäri
-ja lentää Ranskaan? -Jep.
-Aivan. -Jos se toimii,
se on nopein Pluriel ikinä.
Reilusti.
Olemmeko valmiita?
Löysät pois.
Hän antaa mennä.
-Tuollaista tapahtuu. -Lisää löysää pois.
Miehekkäästi.
Hän antaa mennä taas.
-Jatka... -Se on kuminauhaa.
-Meillä on väärä köysi. -Minä sanon:
"Kolme, kaksi, yksi", tee se.
Valmiina? Kolme, kaksi, yksi.
Siinä se menee!
Hyvä!
Hyvä. Siinä se on. Näen sen.
Hetkinen.
Mihin se meni? Näkeekö kukaan?
Tuolla!
Voi paska.
Siihen kamalaan pettymykseen...
Louis'lle.
-Kuka Louis on? -Hän.
Louis'lle, on aika lopettaa.
Paljon kiitoksia, kun katselitte.
Nähdään ensi kerralla. Pärjäilkää.
-Emme kuitenkaan Ranskassa, vai? -Emme ehkä vähään aikaan.
Ondertiteld door: Jari Vikström
Luova tarkastaja: Katri Martomaa