Üdvözöljük a hatalmas katapultban, amelyet azért építettünk,
hogy a COVID-karantén alatt szórakozni tudjunk.
Fogalmam sincs, mire fogjuk használni, de ki tudja,
talán valami eszünkbe jut, ahogy használjuk a műsorban,
egy igen fontos kérdés megválaszolására.
Mi a baj a franciákkal?
A Nagy Túra
Szeretném az elején leszögezni, hogy szeretem Franciaországot.
Ahogy Hammond is.
May szerint csak azért létezik,
hogy könnyebben az olaszoknál legyünk.
De egy dologban mind egyetértünk...
A franciák kicsit furák tudnak lenni.
A tény az, hogy homogenizált világban élünk manapság.
Mind ugyanazt esszük,
és ugyanazt a ruhát hordjuk,
és ugyanazokat csináljuk.
De nem Franciaországban.
Franciaország más.
A legtöbb gyógyszerüket análisan veszik be.
És a munkában törvény tiltja,
hogy az asztalodnál egyél.
Máshol kell ezt megtenned.
Az iskolákban tilos a ketchup, de az 1980-as évekig
gyerekek is kaphattak alkoholt
az ebédjük mellé.
A francia pékek nem zárhatnak be akkor, amikor csak akarnak,
mert mindig biztosítaniuk kell croissant-t és bagettet.
És a francia focisták is furcsák.
Amikor a sirályok...
a vonóhálót követik,
azt hiszik,
hogy szardínia lesz a tengerben.
És ha azt akarod mondani, "szerencsés vagyok" franciául,
azt mondod: "Avoir le cul bordé de nouilles,"
ami annyit tesz: "a fenekem tele van tésztával."
Meglep, hogy van helye a sok bogyó mellett.
De a közúton látszik a legjobban ez a furcsaság.
A francia autók mindig furcsák voltak.
Mindig a hagyománnyal szembe mentek.
És a furcsaságuk tiszteletéül
vettem ezt...
A Citroën CX Safarit.
Nem volt könnyű rátalálni, mivel a legtöbb lakóautó lett,
de megérte küzdeni, mert...
ez talán a leginkább francia
az összes autó közül.
Nézzük az indexet! Ezzel a kapcsolóval lehet használni.
De mivel nincs a kormány közelében,
az index nem áll le magától,
miután befordultál.
Aztán ott a hifi, amely függőlegesen van az ülések közé szerelve.
És ez rendben van, de...
Ha szeretsz
vezetés közben csokis fánkot majszolni,
és leesik egy darab süti, akkor
a kazettás lejátszóban fog kikötni,
ahol
elrontja az általad hallgatott Vanessa Paradis-dal
által okozott élvezetet.
A Citroën mérnökei
megfigyelték, mit csinál mindenki a '70-es években,
és valami mást hoztak létre.
Még a fékpedál is fura, mert
valójában egy kapcsoló, a fékek vagy be vannak kapcsolva,
vagy nem. Egyszerűen lehetetlen
jól használni.
Valószínűleg könnyebb, ha csak...
úgy teszel, mint George Michael.
Én így döntöttem.
Egy Matra Murena.
A '80-as évekből van. Középmotoros, kétüléses sportkocsi.
De... Három ülése van.
Azt hiszem, talán,
ha a feleségem és a szeretőm
ugyanakkor akarnak elmenni egy körre, meg tudnám oldani.
Sportautónak sem mondanám,
mert egy kicsi, 1,6-os motorja van,
amely mindössze 88 lóerős.
Ennek semmi értelme. A Matra építette az Exocet rakétát.
Az gyors. Ez...
nem igazán.
Aztán ott van a neve.
Mindenhol máshol a világon az autókat izgalmas állatokról,
például jaguár, musztáng, vagy egzotikus szelekről,
például khamszín, sirokkó nevezik el.
A Matra nem, ők a Murenát választották,
amely egy latin szó, jelentése:
egy plebejus család fia, aki szereti az angolnát.
"Átnéztük az összes nyelv szótárait,
és rátaláltunk erre a szóra.
Senki nem érti,
furcsább, mint bármilyen név, amit adhattunk volna."
Ne feledjék, ez az autó semmi
ahhoz képest, amit May vett.
Bonjour, nézők!
Nos, 1998-ban
a Renault azt mondta tervezőinek, hogy egy nagy, luxus kupét akar,
amely hasonlít a BMW 6-os szériájához.
Szóval ezzel álltak elő...
az Avantime-mal.
Majdnem teljesen műanyag,
olyan, mintha egy nyolcéves rajzolta volna,
aki szereti a sebesvonatokat,
és nincsenek hagyományos műszerei.
Van egy-két digitális dolog,
ami lebeg a közepén.
Nézzék meg a műszerfalat...
Hektárnyi területen fekszik.
Ha le akarnák mosni a szélvédőt, mert bepárásodott,
nem tudnák megtenni.
Azt a benyomást kelti, hogy ha megkérnénk a Renault tervezőit,
hogy tervezzenek egy új kutyát,
a fejét a másik végére tennék,
és két farka lenne elöl.
Nem lennének képesek hagyományos kutyát csinálni.
Még az ajtók is furcsák ezen az autón.
Főleg, mert, és leellenőriztem,
egyenként nehezebbek, mint Kylie Minogue.
Nagyon nehéz.
A legnehezebb autóajtó a világon.
Nem dicsekednék vele.
És nem igazán nyílnak. Ennyire megy.
Inkább csak résnyire.
Nézzék! Egy kicsi lejtőn
elég nehéz lenne.
A francba!
A Renault mindig híres volt az autóipari furcsaságairól.
Az '50-es években például
ezt építették.
Hétköznapinak tűnik, de nézzük meg közelebbről,
és látni fogjuk, hogy teljesen fordítva van.
KORMÁNYKERÉK CSOMAGTARTÓ
Elég egyértelmű
ehhez képest
a Leyat Hélica.
Ki gondolta: "Tudom, nem fogjuk vezetni,
- nem, mindenki ezt csinálja." - Igen.
"Egy propeller fog hajtani minket?"
Ha áthajtasz egy városközponton, például...
Mi történhet...
Ha elütsz valakit egy autóval,
az rossz.
De ha ezzel ütsz el valakit...
Se vese,
se máj, se belsőség.
- "Nem, van még egy..." - Nem. Gondolkodtak már ezen,
mert ott van a propeller,
de drótdarabokat raktak hozzá,
hogy senki ne tudja a kezét vagy fejét belerakni,
vagy valami ilyesmi, látod?
Tökéletesen...
Van hátsó ülése?
Ez egy kétüléses, Hammond, ellentétben a Matrával.
Beleülnél úgy,
hogy tudod, nincs semmi kontrollod felette?
Egy autó, csak pedálokkal. Nem olyan, mint egy repülő,
ahol van kettős vezérlés.
- Őrültség lenne... - Csak ülj ott.
Szerintem ez zseniális.
- Ez... - Úgy értem, nézd,
imádom, de...
elvitték a Sárkány barlangjába?
"Így gondolok az utazásra."
- De várj egy percet... - Szerinted működik?
Nos, biztosan igen.
Várj, nézd, van...
Nem kulccsal indítod be. Kicsit bütykölni kell.
"Előre" és "Hátra". Hátra teszem.
Felkészíted?
Ott van a sűrítési pont. Készen állsz?
Nem tudom, mi fog történni!
- A lábad a féken van? - Készen állok?
- Igen. - Az izé nem mozog.
- Megvan mindenem. Igen, menj. - Indulásra kész?
- Nem indult el. - Próbáld újra.
- Kapcsolat? - Igen.
- Kerekek rendben? - Igen.
- Lábaid a féken? - Igen.
Meg fogom csinálni.
- Nem indul el. - Készen állsz?
Azt hittem, hogy ennyi volt.
Ez a tetőpont ellentéte, nem?
Remek mentő- vagy tűzoltóautó lenne.
- Briliáns. - Igen.
- Gázpedál? - Igen.
- Indulás. - Igen.
Ne aggódj,
Monsieur Hélica úton van, mint vészhelyzeti jármű.
"Ne aggódj! Mekkora a tűz?"
Kapaszkodj!
"A fájdalmak a mellkasodban egyre rosszabbak vagy jobbak?"
Rendben, minden oké.
A lámpáknál álldogálás idegesítő lenne, nem igaz?
"Én csak... Bocsáss meg..."
Mert ez kétemberes munka.
Ez egy jó pozíció.
Rendben, itt is vagyunk.
Menj!
Azt hiszem, elviszem kocsikázni!
- Mi? - Elviszem kocsikázni!
Mi, te? Fuss! Fuss az életedért!
Amikor leleplezték a világ előtt, 600 ember foglalt le egyet.
Hatszáz érző ember,
aki be tudja kötni a cipőjét, és egyedül használja a mosdót, azt mondta:
"Igen, én is akarok egyet."
Nagyon nehéz belátni, hogy miért nem jött be.
Meglepő módon elég hangos.
Ez lehet egy tényező.
Úgy tűnik, 170 km/órával tud menni.
Szerintem többre is képes.
Gyerünk! Gyerünk, gyerünk!
Szerintem az emberek már unják
ezeket a baleseteket, szóval lépjünk tovább, mert...
még ha normálisnak is tűnnek a francia autók,
nem kell túlságosan a felszín alá nézni, hogy rájöjjünk,
hogy nem azok.
Most nézzük ezt, a Renault 4-et.
A maga idejében meglehetősen egyszerű autó, de...
a kerekek közötti távolság ezen az oldalon 240 centiméter,
míg ezen az oldalon 234 centiméter.
Miért?
Fogalmam sincs.
Aztán ott van a Renault 21.
Unalmasnak tűnik, de nem az, mert...
ebben az 1,7 literes modellben a motor oldalirányban van,
míg ebben a 2 literes modellben
hosszában van.
Tehát ennek
hosszabb szárnyak és más motorháztető, illetve alváz kellett...
- Hammond épp most ütközött, ugye? - Igen.
Ez egy rendkívül bonyolult
és drága megoldás
olyan problémára, ami nem is létezett.
És még ma is ezt csinálják.
Ez egy vadonatúj Peugeot 208.
És valamilyen oknál fogva a műszerfal alá szerelték
a kormányt,
ami azt jelenti, hogy akkora, mint egy inggomb,
ha alá akarod tenni a lábad.
Miért?
Aztán ott van a Citroën 2CV, amit utálok.
Ez az autó a hírnöke mindennek, ami rosszul sült el a világban.
Veganizmus, kerékpározás,
liberális demokraták, emberek, akik az "én igazamról" beszélnek.
Ilyen nem létezik. Az igazság az, hogy szörnyű.
Ez nem szörnyű.
Ez egy nagyon praktikus, értelmes autó,
amely évtizedek óta kiállja az idő próbáját.
Túlélt egy háborút, felszabadította a francia parasztságot,
fantasztikus. És ikonikus,
ez a legfranciább dolog. Ha van egy éttermed,
vagy filmet csinálsz, vagy festesz,
és azt gondolod: "Hogyan tegyem franciássá?"
Tegyél bele egy 2CV-t.
Az ablakait nem lehet lehúzni. Nézd, milyen ostoba!
Mint egy repülő.
- Ez egy... - Milyen repülő?
Még soha nem voltam...
Az én repülőgépemnek is ugyanilyen van.
Ez egy fantasztikus autó. Megfelel a rendeltetésének és ennyi.
Utálom azt a kifejezést, hogy "a célnak megfelel."
- Pedig így van. - Helló.
- Hol van a Hélica? - Bizonyíték.
Ne ragadjunk le ezzel. Én nem fogok.
Nem fogunk.
Mert még én is elismerem, hogy a 2CV-nek nagyon okos felfüggesztése van.
Sőt, azt állítják,
hogy ledobhatod 150 méter magasról,
a rugók elnyelik az ütközést.
Tényleg?
Nos, derítsük ki!
Oké, és...
Engedd el!
Itt is van.
Igen, az történt,
hogy félreolvastam a kézikönyvet.
Azt mondja, hogy: "A felfüggesztés annyira megfelelő,
"hogy át tudsz hajtani egy szántóföldön
"fél tucat tojással az ülésen, és nem fognak eltörni."
És ezt hogy értetted félre?
Nos, az én fejemben az "oeuf" helikopter franciául.
De...
Ezen a ponton arra gondoltam, az a legjobb, ha továbblépünk...
És megvizsgáljuk a kapcsolatot a franciák és az autóik között...
Mert ez nem olyan, mint az a kapcsolat,
ami nekünk van.
Ha most a saját autómban lennék,
és látnám azt a helyet, azt mondanám:
"Ez túl kicsi",
és keresnék egy másikat.
De egy francia nem ezt tenné.
Ebben a manőverben semmi rendkívüli nincs Franciaországban.
Így parkolsz.
Ezt látnád a hét bármely napján,
bármelyik francia utcán.
Pontosan ezért van az,
hogy a Renault 5 volt az első autó,
amelynek deformálható lökhárítói vannak.
És van itt még. Most vettem ezt a mosogatógépet.
És láthatod, nem fér bele a Peugeot csomagtartójába.
Brit vagyok,
így azt tenném, hogy veszek egy kisebb mosogatógépet,
vagy kölcsönkérnék egy nagyobb autót,
vagy kiszállíttatnám.
A franciák ezt tennék:
"Ó, merde."
Megállt a kocsim?
Igen. Közel vagyok ahhoz, ahol lenni akarok?
Igen.
Nos, akkor leparkoltam.
Franciaországban, ellentétben minden más országgal,
az autóra
nem státuszszimbólumként tekintenek.
Ha veszel egy drága autót, burzsoának számítasz.
És ha vigyázol rá...
az undorító.
És a Premier League világa támogatja ezt, mert van egy képem
Willianről, aki brazil,
és Bentley-je van.
És ott van Ibrahimović,
aki svéd, Lamborghinije van.
A német Özil Porschét vezet.
A brit Marcus Rashfordnak Range Rovere van.
Aztán itt van egy kép a francia Kantéról,
aki Minit vezet...
Kissé összetörte, biztos parkolás közben.
Kérdezhetnénk: "Mi van az Elnökkel?
Kizárt, hogy egy ferdehátúban
kocsikázna fel-alá."
Tévedés! Mert van egy képem
Mitterrand elnökről
egy Renault 5-ben!
Ezt nézzék!
"Nem, nincs sofőröm, és nem akarok nagy autót.
"Ez burzsoá. Undorító.
"Hogy is mondják,
"beteges."
Ezért nem csinált egyetlen francia autógyár sem
nagy terepjárót.
Az amerikaiak igen. A japánok igen.
A svédek igen.
A németek igen. Mi is.
Még az olaszok is.
De a franciák nem.
Úgy vélik,
hogy ha fel akarsz menni arra a dombtetőre,
használd a családi autódat.
Beszélgettem egy francia lánnyal minap az irodában.
És azt mondta, hogy a szülei soha nem adtak el autót.
Vesznek egy Renault 5-öt, használják, míg tönkre nem megy,
kidobják, majd vesznek egy Renault Cliót, addig vezetik, míg működik,
majd kidobják,
és így tovább.
Ha nem érdekel az autód használt ára,
az nagyon felszabadító.
Franciaországban az emberek mindössze négy százaléka
mossa kézzel az autóját.
Négy százalék. Ennyi.
Franciaországban nem tennéd meg vasárnap reggel,
hogy korán felkelsz autót mosni a beállón,
mert a szomszédaid utálni fognak.
Azok a vasárnap reggelek, amikor korán kelek, hogy lemossam...
Segítek neki.
Szép.
Merci, monsieur.
Hammond kocsiját nézem.
Teljesen be van horpadva.
Megrendültem. Mert brit vagyok. De...
ha francia vagy, így néz ki az autód.
Nézd, most bemegyünk az erdőbe.
Kivághatom azt a fát?
Vezetem az autómat,
oda megyek, ahova kell.
Ha egy 45 ezer kilós Mercedes G-Wagonnal jönnék ide,
félteném a fényezést.
De nem G-Wagonban vagyok, hanem a furgonomban.
A fényezés a franciáknak
csomagolás, ami az új autókhoz jár.
Amikor 17 éves voltam,
egy francia csereúton
egy francia családnál laktam. Volt egy korombeli fiuk.
És vettek neki egy vadonatúj Fiat Pandát.
Mármint egy új autót.
És ahogy kint ültünk a napon, én és ők,
az ötéves kisöccse köveket dobált
a Pandára,
és lepattogzott róla a festék.
Ha nekem lett volna
egy vadiúj autóm 17 évesen, halálra vertem volna,
bármivel, ami a kezembe kerül.
Ezt a 17 éves srácot nem érdekelte.
"Csak köveket dobál az autóra."
"Jó hangja van, ahogy jön le a festék."
Mi?
Hamarosan elértünk a félútra,
ahol megmutattam a Citroën Berlingo partitrükkjét.
Ő John!
Aztán, miután tönkretettem a kéziféket,
rámentünk egy ralipályára.
Itt azt bizonyítjuk, hogy egy autó azon képességét, hogy eljusson valahova
és mindenfélét csináljon,
az szabályozza, mennyire hagyja hidegen a sofőrt.
Kérlek, ne ijedj meg a zajok miatt!
Nem jelentenek semmi fontosat.
Ez csak az, amit egy tipikus francia ember
egy afrikai ralin csinál,
az anyja Renault 4-ében.
Ez volt, ne felejtsük el,
az a francia, aki feltalálta a hosszú távú autóversenyeket.
Például a Párizs-Pekinget,
a Párizs-Dakart,
és minden afrikai versenyt.
És ami a legfontosabb,
általában azt vezették, ami a beállón parkolt.
Ez elég göröngyös ahhoz, hogy elővedd a gallt.
Nos, ez eddig une pièce de gâteau.
Monsieur May!
Folytasd!
Ó, kedvesem. Ó, merde.
Bonjour, monsieur.
Ahogy közelebb kerültünk a csúcshoz,
úgy lesznek keményebbek a dolgok.
Na ez kellemetlen.
A szélvédő.
Rendben, erre.
Ó, ne, a mosogatógépem!
Helló!
A családi kocsim itt gond nélkül lemegy.
Nem értem... Miért van szükségem G-Wagonra?
Merde.
Allez!
Jézus! Bassza meg! Ördög és pokol!
Elvesztettem az elektromos bal visszapillantómat,
de a manuális még ott van.
Nem tudom kinyitni az ablakot, hogy megigazítsam,
de nem baj, mert elvesztettem.
Végül, a napfényben fürdő,
dicsőséges walesi dombok között
elértünk kényelmes utunk végéhez.
Hammond!
Hűha! Nézd a kilátást!
- Ez nem akármi! - Ezt nézd meg...
Még egy ház is van,
mint egy terepasztalon.
- Egyszerűen tökéletes! - Gyönyörű!
Ó, helló!
- Bonjour, monsieur. - Úgy értem, nézzenek oda!
Hihetetlen, nem igaz?
És elmondom, mi az érdekes...
A stáb, azokkal az összkerekűkkel, megcsinálta.
- Ja. - De mi is.
- Pontosan. - Igen.
Szenvedtünk némi kárt.
- Ez csak kopás. - Patina.
Előfordul.
A franciáknak igaza lehet.
Szerintem is.
- Van egy ötletem. - Igen?
A mosogatógéped.
Ó, Istenem! Mert Hammond belém hajtott.
Sajnálom.
Hol van a csomagtartó kioldója?
- Az ajtóban? - Igen.
- Jó. - Ez egy tervezési hiba.
Másnap a saját autóinkkal indultunk
a következő állomásra.
És út közben jöttünk rá, hogy furcsaságuk
még megnyerőbbé tette őket.
Nyilvánvaló, hogy nem kell két ablaktörlő, csak egy.
És berakod az ablakmosót az ablaktörlő lapátba,
mert miért ne tennéd?
Ez más. Érdekes.
Aztán ott vannak a visszapillantók.
Olyan jó és olyan futurisztikus kinézetű,
hogy még az Aston Martin Vantage-on,
a Venturi Atlantique-on, a Renault Sport Spideren,
a Lotus Espriten,
a Jaguar XJ-220-on és a legtöbb TVR-eken is használták.
Egyrészt ez a kormánykerék tipikus francia.
Furcsa. Egy küllője van,
mély és lapos egyszerre.
Másrészt viszont
zseniális. Ez a tökéletes méret, tökéletes vastagság, tökéletes átmérő,
és látom a műszereket, mert nincs küllő az útban.
Úgy értem, sok szempontból a furcsaság teszi őket szerethetőbbé.
Amit dacnak látunk, valójában innováció,
mert a franciák úttörők az autóiparban.
Nem mi leszünk azok.
Mi a Morris Marinát csináltuk.
És ne hidd, hogy csak az autók furcsák.
Néhány közúti szabályuk is elég különös.
Például a franciák, másokkal ellentétben, úgy vélték,
hogy a fehér fényszóró rossz,
sárgának kéne lenniük.
És ha szeretsz zenét hallgatni vezetés közben,
egy szabály szerint a rádióban játszott popdalok
35%-ának
franciának kell lennie.
Ennek ilyennek kell lennie,
vagy megint un morceau de pain au chocolat tombéed
a rádiómba?
Tessék, ez abból az országból jött, amely Debussyt és Messiaent adta neked.
Az egyik kedvenc francia tulajdonságom a laza hozzáállásuk
az útjelző táblákhoz. Nézd ezt, például!
Egész Franciaország tele van velük.
Azt mondja, arra van a városháza,
és minden más "Toutes Directions,"
minden más arra van. India, Párizs,
Kamcsatka-félsziget, bárhova akarsz menni, csak menj el!
Aztán ott van a körforgalmak kérdése.
Mindenhol máshol a világon
az országok úgy döntöttek, hogy azoknak van elsőbbsége, akik benne vannak.
De a franciáknál nem.
Ők pont fordítva csinálják.
A körforgalomban lévő autóknak meg kell állniuk.
Így.
Gyerünk!
Miért gondolhatják, hogy ez így helyes?
A körforgalmak lényege, hogy ezt elkerüljük.
Tudtad, hogy a világ körforgalmainak fele Franciaországban van?
Tényleg?
A világ körforgalmainak fele
egy olyan országban, ahol nem tudják, mi is az.
Így van.
Nem működik.
Próbálok kijutni.
Ez történik.
Használjuk úgy, mint a franciák, hátha működik...
Nem érdekel. Nézd, feltorlódtunk.
Ez történik.
Menj... a kocsival.
Pontosan ez fog történni...
Hammondot megverik a helyiek. Nem hibáztatom érte.
...menj!
Végül elindultunk,
mert találnunk kellett egy igazán francia dolgot...
Ebédet.
Ahol megvitattuk a francia autókultúra egy másik aspektusát.
A RÉGI PÉKSÉG
Mutathatok valamit, Hammond?
Ez, ahogy itt látod,
a francia filozófusok listája, oké, a Wikipédián.
Ó, Istenem!
- Nos, ez nem igazán... - Csak a "G"-nél vagyok.
Ez Franciaország teljes névsora.
- Ez hihetetlen! - És így tovább.
Fogadok, hogy az ausztrál lista kicsit rövidebb.
Le vagyok döbbenve.
Mert a francia középiskolákban kötelező
filozófiát tanulni.
- Mindenkinek? - Igen.
Ezt azért hozom fel, mert olvastam ezt a könyvet
Roland... "Barth" vagy "Barthes"?
Waterland-fiú, melyik az?
Az.
És azt mondja:
"Szerintem a mai autók pontos megfelelői a nagy gótikus katedrálisoknak.
Egy korszak legtökéletesebb alkotásai,
melyet művészek terveztek lelkesedéssel,
és ha használatában nem is, de formájában
örömét leli az egész nemzet,
amely mágikus tárgyként veszi birtokba."
Nem úgy mondanak kritikát az autókról, mint mi.
Nem. Mi általában a végsebességet említjük.
- Nulláról százra, mennyi az ára? - Farolj vele!
Néhány buta metafora.
- Vissza a stúdióba. - A munka kész.
Nem. Idézek még tőle neked.
"A Citroënben megjelenik az összeszerelés új fenomenológiája,
mintha egy olyan világból, ahol az elemek össze vannak forrasztva,
olyanba lépnénk, ahol csak összeillenek.”
Mennyi idő alatt gyorsul százra?
Nem említi.
El tudod képzelni, milyen lenne a Mégane reklámja a francia tévében?
Teljesen érthetetlen.
Ez az igazság
Szóval a francia közúti tesztből arra következtethetünk,
hogy a Mégane
vágyakozó és cinikus,
egy csipetnyi léhasággal,
ahogy azt az a léggömb is jelzi.
Itt az ideje megvizsgálni a francia autók gyakorlatiasabb aspektusát,
vagyis a híres menetminőségüket.
A levegő rugalmassága és a víz rugalmassága
egyesül a kényelmünkért a Citroën hidropneumatikus felfüggesztésében.
Mivel a háború utáni Franciaországban
az utak nagyon rosszak voltak,
a francia autógyártók
ezekre alkalmas felfüggesztési rendszereket voltak kénytelenek gyártani.
Ahogy korábban már mondtam,
a Citroën 2CV képes volt
egy felszántott mezőn egy kosár tojást elvinni
anélkül, hogy azok eltörtek volna.
És ami a CX-emet illeti,
a legjobb autó,
ami valaha készült.
Oké, képzeld el a jelenetet:
egy nyugágyon fekszel a tengerparton.
Meleg van, és csak a fehér homokot simogató szellőket hallod...
Megiszol fél üveg bort ebédre,
délután pedig nincs más dolgod,
mint szunyókálni.
Ilyen élményt nyújt
egy Citroën CX vezetése.
Hihetetlenül kényelmes.
Sőt, azt mondják,
hogy a hidropneumatikus rendszer a Citroënemben annyira jó,
hogy két ember ülhet a csomagtartóban és hatástalaníthat egy bombát,
miközben az autó átrobog egy macskaköves úton.
Biztos, hogy ezt mondják?
Igen, abszolút.
A felfüggesztési rendszer ebben olyan jó volt,
hogy a Citroën eladta a Rolls-Royce-nak, amely használta a Shadow-ban.
Szóval, készen állsz?
Mert indulunk a macskaköves utakra.
Oké, ehhez abszolút finomság és pontosság kell.
Ja.
Istenem, ez olyan, mint egy szemműtét!
Egy rossz mozdulat...
Nyugalom!
Oké, nagyon óvatosan.
Szétválasztom ezeket a vezetékeket,
egyszerre csak egy milliméterrel.
Ki kell dolgoznunk... Legalább az egyikük hamis.
Semmi hirtelen rázkódás.
Nyolc másodperc van hátra. Döntenem kell.
Nem az autó remeg, hanem én.
Most kéne megtennem.
Megteszem.
- Sikerült? - Szép volt! Ez az!
- Kitűnő! Szóval kész. - Mozogtunk?
Pontosan.
Pontosan ez a lényeg.
És, hogy még egyértelműbb legyen,
egy ugyanilyen bombát tettünk
a BMW hátuljába,
és megkértünk két irodistát, hogy hatástalanítsa.
- Csak vágd el! - Nem megy!
Nem férek a dróthoz.
Picsába!
Hát, ennyi volt.
Aki munkát akar A nagy túránál, írjon nekünk
"Meghalnék egy munkáért" jeligére.
Szomorú, mert jó gyerekek voltak.
Azt hittem, még sokra viszik.
- Soha nem akartam beszippantani őket. - Nos...
Megírtunk pár nehezen megírható levelet
a fiúk szüleinek,
majd elindultunk Kentbe, a következő fontos kísérletünkre.
És út közben megvizsgáltuk azt a francia jellemvonást,
amelyet nagyon csodálunk,
a hatalommal szembeni dacos ellenszegülést.
Ismert, hogy de Gaulle egyszer megkérdezte:
"Hogy lehet egy olyan országot kormányozni, ahol 246-féle sajt van?"
Az igazság az, hogy...
nem lehet.
Mikor Nagy-Britanniában 1988-ban
bevezették a jogosítványoknál a pontrendszert,
mindenki azt mondta: "Oké."
De amikor a franciáknál vezettek be hasonló rendszert,
a '90-es években,
azonnal mindenki kocsiba ült, és eltorlaszolta az autópályákat.
Nem a közösségi médián szervezték,
mert akkor még nem létezett. Ösztönös volt.
Mikor a Renault vezérigazgatója, Georges Besse
1986-ban elbocsátott 21 000 embert,
nem mentek az utcára gyújtogatni,
inkább lelőtték.
A francia kormány
2019-ben úgy döntött, hogy minden főúton
80 km/órára csökkenti a sebességkorlátot.
A franciák erre úgy reagáltak, hogy felvették a sárga mellényüket...
És országszerte a sebességmérő kamerák
60 százalékát tették tönkre.
Hatvan százalékát!
És amikor kamerákat helyeztek el az autópályáknál,
hogy elkapják az új környezetvédelmi törvényt megszegő kamionosokat,
nem a 60 százalékukat tették tönkre,
hanem az egészet.
Egészen csípem a franciák makacsságát.
Nagyon szeretem.
Mikor megpróbálták bevezetni a kerékbilincset,
az emberek ragasztóval kenték be őket,
így használhatatlanok lettek.
Ha most francia lennék, 200 kilométer per órával mennék.
Bárcsak tudna ennyivel menni a kocsim!
Hamarosan megérkeztünk a Lydden Hill néven ismert
ralipályához...
NAPI EGY SZTRÁJK AZ ORVOST TÁVOL TARTJA
A következő kísérletünk laboratóriumához.
Mikor erős ferdehátúakról van szó, mindenki tudja,
a franciák az ászok.
De melyik a legjobb?
Nos, ezért vagyunk itt, hogy kiderítsük, a motorsport segítségével.
Ez ideillőnek tűnik, mivel a franciák találták fel a motorsportot.
Az első futamot ott tartották.
A Grand Prix francia szavakból áll. A Le Mans Franciaországban van.
Az egész motorsport irányítótestülete Párizsban van.
És ma természetesen betartjuk a francia szabályokat.
A terv egyszerű, 20 körös verseny.
Én egy Peugeot 205 GTi 1.6-ot vezetek majd.
Jeremy egy Peugeot 306 GTi 6-ot vezet.
James pedig egy Renault Sport Clio 172 Cupot fog vezetni.
Egy Saxo VTS ellen fogunk kiállni,
egy 206 GTi ellen...
És egy Renault Sport Mégane ellen...
amiket három munkatárs fog vezetni.
A forgatókönyv-szerkesztőnk, mert ő írta ezt a részt,
gyártási asszisztensünk, mert francia,
és végül Abbie, a mi házon belüli autóversenyzőnk.
Mindnyájan a kocsinkban...
a fontos kísérlet végre elkezdődhet.
Elrajtoltunk!
Ebéd, azt hiszem.
A legelő mentén volt néhány egyszerű étel.
James, egy Châteauneuf-du-Pape-ot vagy egy '62-es Petrus-t kérsz?
A verseny kellős közepén?
Nos, nem, de...
Franciaországban tilos az alkohol a munkahelyen, igazad van,
de szabad bort, sört vagy konyakot inni.
Azt mondták: "Nem ihatsz alkoholt a sörtől, bortól
- és konyaktól eltekintve." - "Amit mi gyártunk."
- Nem ihatsz gint vagy vodkát. - Igen. Külföldi alkoholt.
Igen.
A kedvenc francia törvényem az,
amelyik megtiltja, hogy munkaügyi e-maileket küldj hétvégén.
- Nem szabad? - Törvény tiltja.
Hogy élvezhesd a hétvégét?
Igen. Pontosan ezért.
Mondhatom, hogy jelenleg a második helyen állok?
Én vagyok az utolsó. Elszúrtam az elejét...
Már mondtam neked, a 205 GTi nagyszerű autó,
de nem annyira, mint a 306 GTi.
Igen, mert a világ egyetért ezzel az elmélettel.
Ó, ne, várj, mindenki egyetért, hogy a 205 a legmenőbb ferdehátú.
- Egyetértek, ez a legmenőbb. - Nem lehet.
- Ez a... - De nagyon kevesen veszik észre,
hogy a 306 GTi, amit én vezetek,
a legjobb francia ferdehátú.
Erről valamiért egy szó sem esik.
- Senki sem veszi észre. - Ezért...
Olyan, mint a Sex Pistols és a New York Dolls.
Miután az ebéd véget ért, és egy kicsit szunyókáltunk...
a verseny folytatódott.
Elstartoltunk!
Szoros.
Most pedig rendes francia port eszek.
Gyerünk, gyerünk! Ó, kedveském!
Marguerite, egy francia gyakornok ül a 206 GTi-ben.
De ahogy a dolgok felforrósodtak,
volt egy kis probléma.
Várj egy percet! Mi folyik itt?
Mi történik?
Úgy néz ki, a járőrök sztrájkolnak.
A zűrzavarban James kihasználta a lehetőséget, hogy három helyet javítson.
Ó, istenem, sok a baj, nézd!
Miért sztrájkolhatnak?
A franciáknál ezt nehéz tudni.
Halászati kvóták, föld,
sebességmérő kamerák.
Olyan, mintha otthon lennék.
Végül, miután a versenyigazgatót meggyilkolták,
visszaálltak a helyükre, így újrakezdődhetett a verseny.
Rendben, csak hogy tisztázzuk, itt az összes autó kiváló,
mert mind francia ferdehátú.
De az enyém a legjobb.
Nincs benne ABS, nincs benne vontatóerő, és megpördültem!
Hétezer fordulat percenként.
Százhatvanhét lóerő szabadult el.
Richard Hammond most nyavalyog majd a lóerő hiánya miatt.
Nem elég erős. Csak 104 féklóerőm van.
Porter teljesen kiütött.
Ez egy nagyon francia húzás volt a forgatókönyvírótól.
El az útból!
Ő az, a francia nő.
Ki kell emelnem, hogy Marguerite még soha nem csinált ilyet,
szóval született francia őrült.
Bár ott kicsit hibázott, és le fogom verni.
Bonjour, madame!
Míg Hammond és May megvívott az irodai személyzettel,
Abbie és én az első helyért küzdöttünk.
Eltökélt arccal.
Sebesség!
Lehet, hogy autóversenyző vagy, de negyvennel több lóerőm van, mint neked.
Ó, ne! Kapaszkodj!
A műszerfalam le fog esni, de nincs rá szükségem.
A francia autók hajlamosak mindent elveszteni, amit lehet.
Lökhárítókat, elektromos ablakokat, meg ilyesmiket.
Ami megmarad, egy hihetetlenül kemény hajtáslánc, a motor.
Rendben, itt az esélyem.
Nem az én esélyem.
Igen, bemutatott. Egyértelműen francia nő.
Ez az igazi.
Istenem, ez az izé annyira jó!
Elcseszte!
Te könnyű erkölcsű nő fia! Menj el a nemi szervbe!
Ahogy nekivágtunk az utolsó körnek,
végre utolértem James sokkal erősebb Renault-ját.
Hogy Jamest idézzem: "Gyerünk, kicsi Pug!"
De aztán...
meghaltam.
Mi történt itt?
Ó, istenem!
Sztrájkolni kezdett.
Mikor az utolsó két körhöz értünk,
Jamest még mindig szétalázta
a ragyogóan szórakoztató francia újonc.
Én pedig még mindig a győzelemért küzdöttem Abbie-vel.
ÉS MIELŐTT UGRASZ A TWITTERRE,
IGEN, TUDJUK, HOGY BELGA.
A fenébe is!
Szívás!
Igen. A hatalmas Peugeot vezet!
Gyerünk!
Nem!
Tehát a Saxo nyert.
De nem számít,
mert mindannyian nagyon jól szórakoztunk.
És...
fontos dolgot bizonyítottunk.
A franciák elképesztő autókat tudnak gyártani,
mikor nem dilisek. De hadd mondjak valamit,
néha akkor is elképesztő autókat csinálnak, amikor dilisek.
Bemutatjuk mindenkinek a legcsodálatosabb francia autót...
az SM-et.
Egy Citroën kupét, ami 2,7 literes
Maserati V-6 motorral rendelkezik.
Ez lényegében egy francia-olasz autó.
És ez beválhat.
Jean Alesi is francia-olasz,
ahogy Olivier Giroud, Eric Cantona, David Ginola is.
Ez jól bevált.
Ja. Szóval megtalálható bennük
a francia összetettség és az olasz törékenység.
Igen.
Az összetettségre egy példa, hogy nincs fojtószelep-kapcsolata.
Nos, van,
de van egy rúd, egy kis kábel,
még egy rúd, majd áthalad a kipufogón.
Így van.
- Kimegy. - És aztán kijön.
És van itt más is, a motorháztető alatti összes drót fekete,
így fogalmad sincs, merre megy vagy honnan jött.
Az összes fekete. Nem tudom.
Ők sem. Csak működnek!
Tetszik ez a "stop" fény itt.
A legnagyobb stoptábla.
- Igen, még csak nem is... - "Csak hagyd abba!"
"A sok valamiből egy már megint elromlott."
Azt mondja.
"Ez a nagy fény azt jelzi, hogy állj le!"
"Mit vártál?
Tudtad, hogy eljön ez a pillanat.
És azonnal le kell állnod, vagy meghalsz."
De... beszélhetünk a kinézetről?
A valaha volt legjobban kinéző autó.
Van benne némi esetlenség,
amelyről beszéltünk korábban, de az igazi szépség
- ez a fajta internetes, hamis... - Nem.
tökéletesen szimmetrikus. Ennek szögletessége van.
Lenyűgöző.
Megmondom, mit szeretek, az SM-tulajdonosok listáját.
- Annyira jó? - Változatos.
Ott van rajta Graham Greene, Brezsnyev,
Hailé Szelasszié,
Lee Majors, a Hatmillió dolláros férfi, John Barry,
a fickó, aki a Bond-sztorikat írta.
Idi Aminnak hét volt.
Hét SM.
Hátha lesz közte, ami működik.
De ez az igazán érdekes.
Bill Wyman a Stones-ból,
oké, Adam Clayton a U2-ből
és Guy Berryman a Coldplay-ből.
Mind basszusgitáros, és mindegyiknek volt SM-je.
Ez azért van, mert soha senki nem nézi a basszusgitárost.
Mindig hátul állnak.
"Ne az énekest bámuld!
- Van egy SM-em." - "Rám nézz!"
Igen!
- Imádom ezt a kocsit! - Akarok egyet.
Egy olyan ember rezgéseit érzem onnan, aki nagyon akar valamit.
És szerintem is kellene neked egy, hogy nézhessem.
Annyira különleges!
És olyan ember akarok lenni,
aki hajlandó lenne
- feltűnni egy ilyenben. - Soha nem jutnál el odáig.
- Nem. - De optimista vagy.
Az emberek látnának,
és azt gondolnák, hogy egy optimista idióta vagy.
- Igen. - Ami végül is vagyok.
Tudod, azzal kezdtük, hogy megkérdeztük:
"Mi a baj a franciákkal?"
És a válasz az,
hogy nincs sok baj velük.
Szeretjük az ételüket, a borukat, a makacsságukat,
és, mint kiderült,
sok autójukat is.
De nem akarjuk, hogy azt higgyétek, hogy az összeset.
Mert nem.
Ez itt a Citroën Pluriel, amit utálunk,
részben azért, mert borzalmas, de főleg...
a hülye teteje miatt.
Valószínűleg azt gondoljátok, hogy ötletes módon lehajtható,
mint egy normál kabriónál.
De nem.
Itt van.
Teljesen le kell venned.
Ha felkelsz reggel és azt gondolod: "Napos idő van, leveszem a tetőt",
aztán elkezd esni, mit csinálsz?
Mi van, ha elindulsz és azt gondolod:
"Kisütött a nap, leveszem a tetőt",
hova teszed? Valódi francia idiotizmus.
Vissza kellene küldenünk ezt a szánalmas darabot a franciáknak,
hogy tartsák meg maguknak.
Vicces, hogy ezt mondod, mert Franciaország
úgy negyven kilométerre van. Gyakorlatilag látni innen.
- Nincs messze, ugye? - Nincs.
Bárcsak lenne valamink, amivel ilyen messze dobhatnánk.
Várj egy percet!
Ó, igen!
Több mint 18 méter magas és 32 tonna
a katapultunk, biztosan elég nagy az ilyesmihez.
De sok időbe telik megtölteni,
mert gépeket kéne hozzá szerezni.
Ó, igen!
Imádom a darukat.
Hol van James?
Kapaszkodj!
Miután gyorsabban ment, mint a műsor alatt bármikor,
James elkezdte hozzákötni a katapultot
Hammond darujának horgához.
Köszönöm!
- Hám van rajta, ugye? - Persze. Majdnem két méter magasan van.
- Biztosítva vagy? - Forog a kamera?
Igen.
Ezután szükségünk volt egy gyakorlatias személyre,
aki elmagyarázza a hihetetlen gépünk műszaki jellemzőit.
Szóval, így működik.
Hammond felemeli, és ez...
a 12 tonnás súly
elindul...
Vagy arra fog menni?
Nem, erre.
A kar leereszkedik,
majd a kábelt a kar végéhez rögzítjük...
a kocsihoz?
Miután ezt tisztáztuk,
elment a Plurielért.
Mit csinálsz?
- A másik végéhez megy. - Jeremy, ez a rossz vége!
- Mi? - Rossz helyen van.
A másik végén kell lennie.
Nem, Franciaország arra van.
Alatta húzza át, és utána megy át.
- Azon az oldalon kezdődik. - Akkor utána...
- Így. - Nem itt kezdődik?
Nem. Ott kezdődik.
Nem!
Minőségi munka.
Ez az. Nem, nem az.
Zseniális!
- Otthon nincs ilyenje? - De van.
Igen, így már jobb.
- Mikor a szívsebész befejezi a munkát... - Igen?
Egy artériát hozzáköt egy másikhoz,
majd összevarrja, az nem így néz ki.
- Mi? - Itt biztosan nem
precíz munka történt.
Igen.
Csak felveszem!
- Állj meg! - Állj meg!
Istenem, ez bonyolult!
Állj meg!
Úgy tűnik, mi hárman elég férfiasak vagyunk.
Ó, igen!
A nehezék
pozícióban van, és az autó hozzá lett rögzítve
valami fontoshoz,
így készen állunk a kilövésre.
Szóval a kocsi, mikor ezt meghúzom, körbefordul,
- és megy Franciaországba? - Igen.
- Így van. - És ha működik,
a valaha volt leggyorsabb Pluriel lesz.
Messze leggyorsabb.
Mind készen állunk?
Akkor húzzunk bele!
Itt jön!
- Ez megesik. - Még jobban húzz bele!
Férfiasan, tudod.
Megint jön.
- Tartsd... - Rugalmas.
- Rossz kötelünk van. - Azt mondom,
"Három, kettő, egy", és adunk neki egy...
Kész? Három, kettő, egy.
Ott megy!
Igen!
Ó, jól van, ott van! Megvan. Itt is van!
Várjatok!
Hová tűnt? Látta valaki?
Arra!
Francba!
Ezzel a borzalmas csalódással...
Ami Louis-t érte.
- Ki az a Louis? - Ő.
Louis számára itt a vég.
Nagyon köszönjük, hogy velünk tartottak!
Találkozunk legközelebb. Vigyázzanak magukra!
- Nem Franciaországban leszünk, ugye? - Nem, egy darabig nem.
A feliratot fordította: Keil Dóra
Kreatívfelelős Dranka Anita