Hallo, og velkommen til den enorme katapultmaskinen vi bygde
for å underholde oss under korona-nedstengningen.
Aner ikke hva vi skal bruke den til, men hvem vet,
kanskje vi kommer på noe når vi starter denne episoden
for å besvare et viktig spørsmål:
Hva feiler det franskmennene?
La det være klart fra første stund at jeg liker Frankrike.
Hammond også.
May mener det er der bare så vi kan kjøre
enklere til Italia.
Men vi er alle enige i én ting:
Franskmennene kan være litt rare.
Faktum er at vi lever i en homogenisert verden i dag.
Vi spiser alle samme maten
og går med de samme klærne
og gjør de samme tingene.
Men ikke i Frankrike.
Frankrike er annerledes.
De tar de fleste medisinene analt.
Og på jobb har du ikke lov til
å spise lunsj ved skrivebordet.
Du må gjøre det et ordentlig sted.
På skolen er ketsjup forbudt, men fram til 1980-tallet
kunne barn få servert alkohol
til skolemiddagen.
Franske bakere har ikke lov til å stenge når de vil,
for det må alltid være tilgang på croissant og bagett.
Og franske fotballspillere er også uvanlige.
Når måkene...
...følger tråleren,
er det fordi de tror
at sardinene vil bli kastet i havet.
Og om du vil si "jeg føler meg heldig" på fransk,
sier du "avoir le cul bordé de nouilles",
som betyr "rumpa mi er full av nudler".
Overraskende at det er plass med alle pillene der oppe.
Men det er på veien at denne snålheten er mest tydelig.
Franske biler har alltid vært rare.
De har alltid gått imot konvensjonene.
Og fra deres panteon av rarhet
har jeg kjøpt denne...
En Citroën CX Safari.
Det var ikke lett å finne en, siden de fleste er gjort om til bobiler,
men det var verdt arbeidet, for
dette er kanskje den mest franske
franske bilen av dem alle.
Ta blinklysene. Du styrer dem med disse bryterne.
Men siden det ikke er i nærheten av rattet,
slutter ikke blinkingen av seg selv
etter at du har svingt.
Så er det stereoen, som er festet vertikalt mellom setene.
Og det er greit, men...
Hvis du nyter
en frekk pain au chocolat mens du kjører, og litt bakverk
faller av, som vil skje,
ender det opp i kassettspilleren,
der det vil
ødelegge gleden av Vanessa Paradis-sangen
du hørte på.
Det er som om Citroëns ingeniører
så på det alle andre gjorde på 1970-tallet,
og så gjorde noe annet.
Selv bremsepedalen er rar, for
det er en bryter, bremsene er på,
eller de er av. Det er nesten umulig
å bruke dem skikkelig.
Det er sikkert enklere når du har kommet fram å bare...
Ta en George Michael.
Dette er den jeg har valgt.
En Matra Murena.
Den er fra 80-tallet. En to-seters sportsbil med sentermotor.
Bortsett fra at den har tre seter.
Jeg antar
at hvis kona og elskerinnen min
vil ut på tur samtidig, fikser jeg det.
Og det er ikke en sportsbil heller,
for motoren er en liten 1,6,
som bare produserer 88 hestekrefter.
Det gir ingen mening. Matra bygde Exocet-missilet.
Det er en rask ting. Dette
er slett ikke det.
Så er det navnet.
Overalt ellers i verden oppkaller de biler etter
utsøkte dyr, som Jaguar, Mustang, eller eksotiske vinder,
Khamsin, Scirocco.
Men Matra, de valgte Murena,
som er et latinsk ord
som betyr "sønn av en plebeiisk familie som liker ål".
"Vært gjennom ordbøkene til alle språkene,
"og vi har funnet ordet.
"Ingen vil forstå det,
"det er rarere enn noe annet navn. Vi skal ha det."
Men denne bilen er ingenting
sammenlignet med den May har kjøpt.
Bonjour, seere.
I 1998
sa Renault til designerne sine at de ville ha en stor luksus-kupé,
litt som BMW 6-serien.
Dette var det de kom på...
Avantime.
Den er laget nesten bare av plast
og ser ut til å ha blitt tegnet av en åtteåring
som likte hurtigtog,
og det er ingen konvensjonelle instrumenter.
Det er bare noen digitale ting
i midten der.
Se på alt det dashboardet.
Det er mange dekar av det.
Hvis du vil tørke frontruta på grunn av dogg,
går ikke det.
Du får inntrykk av at hvis Renaults designere ble bedt om
å designe for eksempel en ny hund,
ville de satt hodet i andre enden,
og den ville hatt to haler som logret foran.
De ville ikke klare en konvensjonell hund.
Selv dørene på denne bilen er rare.
Først og fremst fordi, og jeg har sjekket det,
hver veier mer enn Kylie Minogue.
Den er veldig tung.
De hevder at det er de tyngste bildørene i verden.
Ikke mye å skryte av.
De lar seg ikke åpne helt. Så langt går de.
Den er mer på gløtt.
Se. I en skråning
kan det faktisk være vanskelig å få til.
Faen skjære!
Renault har en lang historie med rare biler.
På 1950-tallet, for eksempel,
bygde de denne.
Den ser ordinær ut, men se nærmere
og du vil se at alt er feil vei.
LE RATT LE BAGASJEROM
Men det er ganske ordinært
sammenlignet med denne:
Leyat Hélica.
Hvem tenkte: "Jeg vet det, vi driver ikke hjulene,
-"nei, alle gjør det." -Ja.
"Vi bruker isteden en propell."
Hvis du kjører gjennom et bysenter, for eksempel...
Hva ville skje...
Hvis du kjører på noen med en bil,
er det ille.
Men hvis du kjører på noen med den...
Ingen nyrer,
lever, innvoller.
-"Nei, det er en til..." -Nei. De har tenkt på dette,
for den har propell,
men de har noen ståltråder her
så ingen stikke hånden eller hodet gjennom
eller noe slikt, ser dere?
Den er helt...
Har den baksete?
En to-seter, Hammond, i motsetning til din Matra.
Ville du satt deg inn
vel vitende om at du ikke har kontroll over noe av det?
En bil med bare pedaler. Det er ikke som et fly,
der du har to kontroller.
-Ville vært sprøtt... -Du bare sitter der.
Jeg synes den er genial.
-Den er... -Hør her,
jeg beundrer den, men...
...hadde de den på Dragon's Den?
"Dette er det jeg tenker om framkomstmiddel."
-Men vent litt... -Tror dere den fungerer?
Det gjør den sikkert.
Vent. Se, det er...
Du starter ikke med nøkkel. Det må være litt fikling.
"Fram" og "Tilbake". Jeg velger tilbake.
Skal du gjøre den klar?
Kompressoren er der. Klar?
Jeg vet ikke hva som vil skje!
-Har du foten på bremsen? -Er jeg klar?
-Ja. -Den beveger seg ikke.
-Jeg har alt. -Klar?
-Den gikk ikke. -Prøv igjen.
-Kontakt? -Ja.
-Magneter på? -Ja.
-Foten på bremsen? -Ja.
Jeg gjør det.
-Den starter ikke. -Er du klar?
Jeg trodde det var det.
Definisjonen på antiklimaks, ikke sant?
Hadde vært en flott ambulanse. Eller brannbil.
-Glimrende. -Ja.
-Gasspedalen klar? -Ja.
-Vi setter i gang. -Ja.
Slapp av.
Monsieur Hélica er på vei som utrykningskjøretøy.
"Slapp av. Hvor stor er brannen?"
Vent.
"Disse smertene i brystet, blir de verre eller bedre?"
Sett i gang.
Å stoppe for trafikklys ville vært uheldig, hva?
"Jeg skal bare... Unnskyld meg..."
For det er en tomanns-jobb.
Det er en bra posisjon.
Greit, da gjør vi det.
Kjør!
Jeg tar en kjøretur!
-Hva? -Jeg tar en kjøretur!
Hva, du? Løp! Løp for livet!
Da den ble vist til verden, ble den bestilt av 600.
Seks hundre levende mennesker,
som kunne knytte skoene og bruke et toalett, sa:
"Ja, jeg vil ha en slik."
Det er vanskelig å se hvorfor den ikke slo an.
Det er ganske bråkete her inne, overraskende nok.
Det kan være en faktor.
Den går visst i 170 km/t.
Jeg tror den klarer mer.
Kom igjen!
Jeg tror folk synes det er kjedelig
å se disse krasjene nå, så la oss gå videre, for
selv når franske biler virker normale,
trenger man ikke se langt under overflaten for å finne ut at faktisk
så er de ofte ikke det.
La oss ta denne, Renault 4.
En ganske grei bil på den tida. Men...
...distansen mellom hjulene på denne siden er 239 cm,
men på denne siden er distansen 234.
Hvorfor?
Jeg aner ikke.
Så er det Renault 21.
Ser kjedelig ut, men den er ikke det, for
i denne 1,7-liters modellen er motoren sidelengs,
men i denne 2-liters modellen
er den på langs.
Det betyr at denne trengte
lengre skjermer, et annet panser og et annet understell.
-Hammond har krasjet, ikke sant? -Jepp.
Uansett, dette var en veldig komplisert
og dyr løsning
på et problem som ikke fantes.
Og de gjør det fortsatt.
Dette er en helt ny Peugeot 208,
og av en eller annen grunn har de satt rattet
under dashbordet,
som betyr at det må være på størrelse med en knapp
hvis du skal få beina under.
Hvorfor?
Så er det Citroën 2CV, som jeg hater.
Denne bilen bringer bud om alt som har gått galt i verden.
Veganisme, sykling,
liberale demokrater, folk som snakker om "min sannhet".
Det finnes ikke noe slikt. Sannheten er at den er fæl.
Den er ikke fæl.
Det er en praktisk, fornuftig bil
som tålte tidas tann i flere tiår.
Den overlevde krigen, den frigjorde franske bønder,
den er fantastisk. Og totemisk.
Det finnes ikke noe mer fransk. Hvis du har restaurant,
eller du lager film, maler,
tenker du: "Hvordan få dette til å se fransk ut?"
Sett inn en 2CV.
Vinduene kan ikke rulles ned. Se, det er dumt.
Fly har slike vinduer.
-Det er... -Et fly?
Jeg har aldri vært i et...
Flyet mitt har et helt likt.
Dette er en fantastisk bil. Alt i den har en funksjon og ikke mer.
Jeg hater uttrykket "har en funksjon".
-Men det har det. -Hallo.
-Hvor er Hélicaen? -Bevismateriale.
La oss ikke henge oss opp i det. Jeg gjør ikke det.
Vi skal ikke det.
For selv jeg innrømmer at 2CV-en har smart hjuloppheng.
Det hevdes faktisk
at man kan slippe en fra et helikopter på 150 meters høyde
og at fjærene vil absorbere støtet.
Er det sant?
La oss finne det ut.
Ok, og...
Slipp den.
Der er den.
Ja, det som skjedde, er
at jeg leste feil i håndboka.
Det står at "fjæringen er så myk
"at du kan kjøre på et pløyd jorde
"med et halvt dusin egg på setet uten at de knuser."
Hvordan feilleste du det?
"Jeg så for meg at "oeuf" var det franske ordet for "helikopter".
Men...
Nå tenkte jeg det var best å gå videre...
Og utforske forholdet franskmenn har til bilene sine.
For det ligner ikke på forholdet
vi har til våre.
Hvis jeg var i
min bil, ville jeg sett på den plassen og tenkt:
"Den er for liten."
Så ville jeg funnet en annen.
Men det er ikke det en franskmann ville ha gjort.
Ingenting ekstremt ved denne manøveren i Frankrike.
Det er slik man parkerer.
Man ser dette når som helst
og hvor som helst i Paris.
Det er faktisk av den grunnen
at Renault 5 var første produksjonsbil
i verden med støtfangere som kan formes.
Og det er mer. Jeg har kjøpt oppvaskmaskin.
Og som dere ser, passer den ikke helt i denne Peugeoten.
Jeg er brite,
så jeg ville ha kjøpt en mindre oppvaskmaskin,
eller lånt en større bil,
eller fått den levert.
Franskmennene ville gjort dette:
"Å, merde."
Har bilen min sluttet å bevege seg?
Ja. Er jeg nær der jeg ønsker være?
Ja.
Da har jeg parkert.
Faktum er at i Frankrike, i motsetning til nesten
alle andre steder, blir ikke bilen
sett på som statussymbol.
Hvis du kjøper en dyr bil, blir det ansett som borgerlig.
Og hvis du passer på den...
Det er ufyselig.
Og Premier League-fotballen støtter det, for det jeg har her,
er et fotografi av Willian, som er brasilianer,
som kjører sin Bentley.
Og så er det Ibrahimović,
som er svensk, han har en Lamborghini.
Özil, som er tysk, har en Porsche.
Marcus Rashford, som er brite, har en slags oppgradert Range Rover.
Og så har jeg et fotografi her av Kanté, som er fransk, som kjører
Minien sin...
Som han har krasjet litt, sikkert mens han parkerte.
Og du sier kanskje: "Hva med presidenten?"
"Ikke snakk om at han vil kjøre rundt
"i en liten halvkombi."
Feil! For det jeg har her,
er et fotografi av president Mitterrand
i en Renault 5!
Se på det!
"Nei, jeg har ikke sjåfør, og jeg vil ikke ha stor bil.
"Det er borgerlig. Det er kvalmende.
"Hva heter det,
"det syke."
Det er derfor ingen fransk bilprodusent
har laget en stor off-roader.
Amerikanerne har det. Japanerne har det.
Svenskene har det.
Tyskerne har det. Vi har det.
Selv italienerne har det.
Men ikke franskmennene.
De mener
at hvis du vil til toppen av den åsen der borte,
bruker du bare din normale familiebil.
Jeg snakket med en jente på kontoret her om dagen som er fransk.
Og hun sa at foreldrene aldri har solgt en bil.
Kjøp en Renault 5, kjør den til den ikke går lenger,
skrot den, kjøp en Renault Clio og kjør den til den ikke går lenger
og skrot den,
og så videre.
Hvis du ikke er bekymret for bilens bruktverdi,
er det så frigjørende.
I Frankrike er det bare fire prosent
som vasker bilen for hånd.
Fire prosent. Det er alt.
På en søndag morgen er det du ikke gjør i Frankrike,
å stå opp og vaske bilen
i oppkjørselen, for naboene vil hate deg.
Alle de søndagsmorgenene jeg har stått tidlig opp for å vaske...
Jeg skal bare hjelpe ham her.
Nydelig.
Merci, monsieur.
Jeg ser på Hammonds bil.
Den er bulket etter Jeremys dytt.
Og jeg griner på nesa. For jeg er brite. Men...
Hvis du er fransk, er det bare slik en bil ser ut.
Se, nå skal vi inn i skogen.
Kommer jeg forbi treet?
Kjører med bilen min,
dit jeg skal.
Hvis jeg hadde kommet med en Mercedes G-Klasse til 100 000 pund
ville jeg vært bekymret for lakken.
Men jeg er ikke i en G-Klasse, jeg er i en varebil.
Lakk er for franskmennene
innpakningen en ny bil kommer med.
Da jeg var 17 år,
på en fransk utvekslingstur,
bodde jeg hos en fransk familie. Med en sønn på min alder.
De kjøpte en helt ny Fiat Panda til ham.
En ny bil.
Og mens vi satt ute i sola, jeg og dem,
kastet hans fem år gamle lillebror steiner
på Pandaen,
og et flak med lakk falt av.
Hadde det vært meg,
da jeg var 17 år med ny bil? Jeg ville ha slått ham i hjel
med alt jeg hadde tilgjengelig.
Denne 17-åringen brydde seg ikke.
"Han kaster bare stein på bilen.
"Det lager en fin lyd når lakken går av."
Hva?
Snart var vi halvveis,
der jeg demonstrerte Citroën Berlingos partytriks.
Det er John!
Og etter at jeg hadde ødelagt håndbrekket,
kjørte vi en slags rallybane.
Det vi beviser her, er at en bils evne til å nå fram til steder
og gjøre ting, fullt og helt styres
av sjåførens villighet til å ikke bry seg.
Ikke bli bekymret av de lydene.
De betyr ikke noe.
Dette er bare det en typisk franskmann ville gjøre
på rally i Afrika
med sin mors Renault 4.
La oss ikke glemme:
Franskmennene fant på utholdenhetsrally.
Slik som Paris-Peking,
Paris-Dakar
og alle de andre transafrikanske løpene.
Og viktigst:
De brukte oftest det som var parkert i oppkjørselen.
Dette er humpete nok til å løsne "Gauloisen".
Dette har vært bare barnemat så langt.
Monsieur May!
Fortsett.
Kjære vene. Å, merde.
Bonjour, monsieur.
Da vi nærmet oss toppen,
ble det enda tøffere.
Dette er ubeleilig.
Frontruta.
Ja, denne veien.
Å nei, oppvaskmaskinen min.
Hallo.
Familiebilen min kan kjøre ned her. Ikke noe problem.
Hva skal jeg med en G-Klasse?
Merde.
Allez!
Herregud! Faen! Svarte helvete!
Jeg har mistet det elektrisk styrte speilet på venstre side,
men det manuelle er fortsatt der.
Jeg kan ikke åpne vinduet for å justere speilet,
men det er greit, for det er borte.
Omsider, med de strålende walisiske åsene
badet i det varme ettermiddagslyset,
nådde vi enden på vår rolige kjøretur.
Hammond.
Jøss. Se på utsikten der borte. Det er...
-Det er noe for seg. -Se på det...
Det er til og med et hus,
som om det er designet for et togsett.
-Det er bare perfekt. -Helt nydelig.
Å, hallo.
-Bonjour, monsieur. -Se på det der.
Utrolig, ikke sant?
Og noe som er interessant...
Mannskapet, med alle firehjulstrekkerne, de har klart det.
-Ja. -Men det har vi også.
-Nettopp. -Ja.
Det ble noen skrammer.
-Det er bare slitasje. -Det er patina.
Slikt skjer.
Franskmennene kan ha rett.
Jeg tror de har det.
-Jeg fikk en idé. -Hva da?
Oppvaskmaskinen din.
Herregud. For Hammond kjørte på meg.
Jeg er lei for det.
Hvor åpner jeg bagasjerommet?
-I døra? -Ja.
-Riktig. -Det er en designfeil.
Dagen etter dro vi av gårde med våre egne biler
til neste destinasjon.
Og på veien begynte vi å innse at hvor rare de var,
faktisk gjorde dem lettere å like.
Vi trenger åpenbart ikke to vindusviskere, bare den ene.
Og dere satte spyleren i selve viskeren,
for hvorfor skulle dere ikke det?
Den er annerledes. Interessant.
Så er det sidespeilene.
Så gode og futuristiske
at de ble brukt på Aston Martin Vantage,
Venturi Atlantique, Renault Sport Spider,
Lotus Esprit,
Jaguar XJ-220 og de fleste TVR-er.
På den ene side er rattet typisk fransk.
Det er rart. Det har én eike,
og det er en slags dyp tallerken og flat bunn.
På den annen side
er det glimrende. Perfekt størrelse, tykkelse, diameter,
og jeg kan se nummerskivene siden det ikke er noen eike i veien.
På mange måter gjør det rare dem lettere å like.
Det vi ser på som stahet, er faktisk innovasjon,
for franskmenn har vært pionerer innen motor.
Det skulle ikke bli oss.
Vi lagde Morris Marina.
Og tro ikke at det bare er bilene som er rare.
Noen av reglene deres på veien er også ganske rare.
For eksempel trodde de, i motsetning til alle andre,
at hvite frontlykter var feil
og at de skulle være gule.
Og hvis du liker å kjøre til musikk,
er det en regel som sier at 35 prosent av popsanger
spilt på fransk radio
må være franske.
Er det slik det skal være,
eller har en bit pain au chocolat falt ned
i stereoen min igjen?
Sånn, det var fra landet som ga dere Debussy og Messiaen.
Noe av det jeg liker best ved det franske, er deres sløve holdning
til veiskilt. Ta dette, for eksempel.
Man ser det overalt her.
Det står at rådhuset er den veien
og alt annet: "Toutes Directions",
alt annet er der borte. India, Paris,
Kamtsjatkahalvøya, hva du enn ønsker, bare dit, gå vekk.
Og så er det spørsmålet om hvordan man bruker en rundkjøring.
Overalt ellers i verden
besluttet land at biler skulle vike for de som allerede er i rundkjøringen.
Men ikke franskmennene.
De bestemte seg for å gjøre det omvendt.
Så biler i rundkjøringen stopper for de som vil inn i den.
Slik.
Fortsett.
Hvordan kunne de tro at dette var rette måten?
Poenget med en rundkjøring er å unngå dette.
Visste du at halvparten av verdens rundkjøringer er i Frankrike?
Er det virkelig sant?
Er halvparten av alle rundkjøringer i verden
i et land som ikke vet hva det er?
Ja. Faktisk.
Det fungerer ikke.
Jeg prøver å komme meg ut.
Det er dette som skjer.
Jeg kjører i rundkjøringer på fransk vis for å se om det fungerer...
Samme der. Du lager kø.
Det er dette som skjer.
Flytt... kjøretøyet.
Det er nettopp det som ville skje...
Hammond blir banket opp av lokale. Jeg klandrer ham ikke.
...flytt den.
Omsider... flyttet vi den,
for det var på tide å finne et sted for den aller mest franske tingen...
Lunsj.
Der vi diskuterte et annet aspekt ved fransk bilkultur.
Kan jeg vise deg noe, Hammond?
Dette er, som du ser,
en liste over franske filosofer, på Wikipedia.
Herregud!
-Det er liksom... -Jeg er bare på "G".
Det er alle i Frankrike.
-Det er utrolig. -Det bare fortsetter.
Jeg tipper den australske lista er litt kortere.
Jeg er forbløffet.
For på franske ungdomsskoler er det obligatorisk
å studere filosofi.
-For alle? -Ja.
Jeg tar opp dette fordi jeg har lest en bok av
Roland... Er det "Barth" eller "Barthes"?
Waterland-gutt, hva er det?
Det.
Og han sier:
"Jeg synes biler i dag nesten er som de store gotiske katedralene.
"Jeg mener, en æras ypperste skaperverk
"tenkt ut med lidenskap av kunstnere
"og konsumert billedlig om ikke i bruk
"av en befolkning som tilegner seg dem
"som et rent magisk objekt."
Så de vurderer ikke biler slik vi gjør.
Nei. Vi pleier å nevne toppfarten.
-Null til hundre, prisen. -Bakdelen.
Et par tullete metaforer.
-Tilbake til studio. -Det var det.
Nei. Jeg skal gi deg litt mer.
"I Citroënen har man begynnelsen på en ny fenomenologi
"av samling, som om man gikk fra en verden der elementene er sveiset
"til en verden der de er sammenstilt."
Hva er null til hundre?
Han nevner det ikke.
Kan du tenke deg hvordan en vurdering av den Méganen ville se ut på fransk TV?
Det ville vært helt uforståelig.
Det er sannheten
Så jeg tror at det vi kan slutte fra den franske biltesten,
er at Méganen
er vemodig og kynisk,
men med litt letthet,
som antydet av den ballongen.
Men nå er det tid for et mer jordnært aspekt ved franske biler,
nemlig deres berømte kjørekvalitet.
Luftas elastisitet og vannets fleksibilitet
kombineres for din komfort i Citroënens hydropneumatiske fjæring.
Faktum er at siden veiene var så dårlige
i etterkrigstidas Frankrike,
var bilprodusentene
nødt til å utvikle hjuloppheng som kunne takle det.
Slik jeg tydelig uttrykte det,
var en Citroën 2CV i stand til å frakte
en kurv med egg over et pløyd jorde
uten å knuse dem.
Hva angår min CX,
har den den beste kjørekvaliteten
som har blitt laget.
Se for deg
at du ligger i en solseng på en tropisk strand.
Det er varmt, og små bølger kjærtegner den hvite sanden.
Du drakk en halv flaske vin
rundt lunsjtid, og det er ingenting å gjøre hele ettermiddagen
annet enn å slumre.
Det er slik det er
å kjøre en Citroën CX.
Det er utrolig komfortabelt.
Faktisk blir det sagt
at det hydropneumatiske systemet i min Citroën er så bra
at to kan sitte i bagasjerommet og desarmere en bombe
mens bilen blir kjørt raskt ned en brosteinsgate.
Sikker på at det sto det?
Ja, helt sikker.
Hjulopphenget i denne var så bra
at Citroën solgte det til Rolls-Royce, som brukte det i Shadowen.
Så er dere klare?
For vi når snart brosteinen nå.
Dette krever absolutt presisjon.
Jepp.
Herregud, dette er som øyekirurgi.
Ett galt trekk...
Stødig.
Ok, veldig forsiktig,
om jeg skiller disse ledningene,
bare en millimeter av gangen.
Vi må finne ut... I det minste én av dem er bare falsk.
Ingen raske bevegelser.
Åtte sekunder igjen. Jeg må ta et valg.
Det er ikke bilen som rister, det er meg.
Jeg bør gjøre det nå.
Jeg gjør det.
-Har dere gjort det? -Bra jobbet. Ja.
-Glimrende. Der har vi det. -Beveget vi på oss?
Nettopp.
Det er nettopp poenget mitt.
Og for å understreke poenget ytterligere
plasserte vi samme type bombe
bak i en BMW
og spurte to kontormedarbeidere om de kunne uskadeliggjøre den.
-Bare kutt den! -Jeg kan ikke det!
Jeg... treffer ikke ledningen!
Faen i helvete!
Så det var det.
Hvis du vil jobbe på The Grand Tour, skriv til oss på
"Jeg ville dødd for å jobbe med den serien."
Trist, for det var fine gutter.
Jeg trodde det skulle bli noe av dem.
-Ønsket aldri å inhalere dem. -Vel, de har...
Etter å ha skrevet noen kinkige brev
til guttenes foreldre,
dro vi til Kent for vårt neste viktige eksperiment.
Og underveis utforsket vi et fransk trekk
vi beundrer veldig:
at de nekter å la seg styre.
De Gaulle skal en gang ha spurt:
"Hvordan kan man styre et land som har 246 typer ost?"
Sannheten ser ut til å være:
Du kan ikke det.
Da vi introduserte poengsystemet på førerkort
i Storbritannia i 1988,
sa alle bare: "Ok."
Men da de introduserte et lignende system i Frankrike
på 1990-tallet,
satte alle seg i bilen sin og blokkerte motorveiene.
Ikke organisert av sosiale medier,
for det eksisterte ikke da. Det var bare instinktivt.
Da Renaults direktør, Georges Besse,
sa opp 21 000 ansatte i 1986,
gikk de ikke ut og fyrte opp grillen,
de skjøt ham.
I 2019
reduserte franske myndigheter fartsgrensen
på alle store A-veier til 80 km/t.
Franskmennene responderte ved å ta på seg de gule vestene...
For så å gå ut og ødelegge
60 prosent av fotoboksene i hele landet.
Seksti prosent!
Og da de plasserte kameraer på portikoer over motorveien
for å ta lastebilsjåfører i å bryte en ny økolov,
ødela de ikke 60 prosent av dem,
de ødela alle sammen.
Jeg beundrer den franske staheten.
Jeg elsker den.
Er det sant at da de prøvde å introdusere hjullåser,
fylte folk bare låsene med lim
slik at de måtte bli kuttet og var ubrukelige?
Hvis jeg var fransk nå, ville jeg ha kjørt i 200.
Skulle ønske bilen min kunne kjøre i 200.
Kort tid etter ankom vi rallybanen
kjent som Lydden Hill...
UN STREIK PER DAG HOLDER LE MEDECIN UNNA
Laboratoriet for vårt neste eksperiment.
Alle vet at når det gjelder sporty halvkombier,
er franskmennene kongene.
Men hvilken er best?
Det er det vi skal finne ut, ved hjelp av motorsport.
Det virker passende siden franskmennene fant opp motorsport.
Det første løpet ble holdt der.
Grand Prix er franske ord. Le Mans er i Frankrike.
Det ledende organet for all motorsport er basert i Paris.
Og i dag skal vi holde oss til franske regler.
Planen er enkel, et løp med 20 runder.
Jeg skal kjøre en Peugeot 205 GTi 1,6.
Jeremy, en Peugeot 306, GTi 6.
Og James skal kjøre en Renault Sport Clio 172 Cup.
Vi skal konkurrere med en Saxo VTS,
en 206 GTi...
Og en Renault Sport Mégane,
som vil bli kjørt av tre personer fra kontoret.
Manusredaktøren, fordi han skrev denne delen,
produksjonsassistenten, fordi hun er fransk,
og omsider Abbie, vår egen racersjåfør.
Med alle oss i bilene våre...
...kunne det viktige eksperimentet omsider begynne.
Vi er i gang.
Lunsj, tror jeg.
I paddocken var det litt enkel mat ved banen.
James, vil du ha en Châteauneuf-du-Pape eller en Petrus -62?
Midt i løpet?
Det sier du nå, men...
...i Frankrike er alkohol forbudt på arbeidsplassen, du har rett,
men du har lov til å drikke vin, øl eller brandy.
Så de sa: "Du kan ikke drikke alkohol bortsett fra øl,
-"vin eller brandy." -"Som er det vi lager."
-Ikke gin eller vodka. -Ja. Utenlandsk alkohol.
Ja.
Min favorittlov i Frankrike er den som
forbyr deg å sende jobb-e-post i helga.
-Har du ikke lov til det? -Ved lov.
Så du kan nyte le helg?
Ja. Nettopp.
Kan jeg bare si at jeg nå er på andreplass i dette løpet.
Jeg er på siste. Rotet det til i starten...
Jeg har sagt det før, en 205 GTi er en flott bil,
men ikke så flott som 306 GTi.
Ja, for verden er enig i den teorien.
Å nei, vent, alle er enige i at 205 er den definitive halvkombien.
-Enig, helt klart en definitiv halvkombi. -Den kan ikke være det.
-Den er det... -Men veldig få innser
at 306 GTi, den jeg kjører,
er den beste franske sporty halvkombien.
Ble ikke den informasjonen spredt?
-Ingen innser det. -Derfor...
Det er som Sex Pistols og New York Dolls.
Da lunsjen var over, og vi hadde hatt en liten lur...
...fortsatte løpet.
Vi er i gang.
Dette er tett.
Nå får jeg smake ekte fransk støv.
Kom igjen. Uff da.
Marguerite, en fransk praktikant, i 206 GTi.
Men akkurat da det ble hett,
fikk vi et problem.
Vent litt. Hva foregår her?
Hva foregår?
Det ser ut til at marshalene har gått til streik.
I forvirringen grep James muligheten til å gå tre plasser fram.
Det er mye oppstyr. Se.
Hva kan de streike for?
Det er alltid vanskelig å vite med franskmennene.
Fiskekvoter, land,
fartskameraer.
Dette føles som hjemme.
Omsider, etter at løpets direktør hadde blitt drept,
dro de tilbake til postene sine slik at løpet kunne begynne igjen.
Bare for å være helt klar, er alle bilene her glimrende,
for de er alle franske halvkombier.
Men min er best.
Den har ikke ABS, ingen antispinn, og jeg har spunnet!
Sju tusen o/min.
167 hestekrefter sluppet løs.
Richard Hammond skal nå klage over mangelen på hestekrefter.
Jeg har lite kraft. Jeg har bare 104 bremsehestekrefter.
Porter knuste meg.
Det var et veldig fransk trekk fra manusforfatteren der.
Flytt deg!
Det er henne, den franske kvinnen.
Jeg bør påpeke at Marguerite aldri har gjort dette før,
så hun er et sprøtt fransk naturtalent.
Selv om hun gjorde en liten feil der, og jeg vil slå henne.
Bonjour, madame.
Mens Hammond og May kjempet med kontorstaben,
var Abbie og jeg framme og kjempet om ledelsen.
Bestemt ansikt.
Fart.
Du er kanskje racersjåfør, men jeg har 40 hestekrefter mer enn deg.
Å nei. Vent.
Dashbordet løsner visst, men jeg ville si det er unødvendig.
Franske biler mister gjerne det du kan miste.
Støtfangere, elektriske vinduer, alle slike ting.
Det du sitter igjen med, er et utrolig tøft understell, motor.
Dette er min mulighet.
Ikke min mulighet.
Jepp, hun ga meg fingeren. Helt klart en fransk kvinne.
Det er ekte saker.
Herregud, denne er så bra.
Hun har rotet det til!
Sønn av en hunn-hund! Gå bort på en reproduktiv måte.
Idet vi gikk inn i de siste rundene,
tok jeg omsider igjen James' mye kraftigere Renault.
Stjeler en replikk fra James. "Kom igjen, lille Pug."
Men så...
Den sloknet.
Hva skjedde her?
Kjære vene.
Den streiker.
Idet løpet gikk inn i de siste to rundene,
ble James fortsatt ydmyket
av den glimrende-underholdende franske nybegynneren.
Og jeg kjempet fortsatt om seieren med Abbie.
OG FØR DU GÅR PÅ TWITTER,
JA, VI VET HAN ER BELGISK.
Pokker!
Faen!
Ja! Den mektige Peugeoten leder!
Kom igjen!
Nei!
Saxoen vant.
Men det har ikke noe å si,
for vi hadde det alle så gøy.
Og...
...vi hadde vist et viktig poeng.
Franskmennene kan lage spektakulære biler når de ikke
er tullete. Men saken er den
at noen ganger kan de lage spektakulære biler når de er det.
Velkommen, alle sammen, til den mest praktfulle av franske biler...
...SM-en.
En Citroën kupé med en 2,7 liters
Maserati V-6 under panseret.
Denne er egentlig fransk-italiensk.
Og det kan fungere.
Jean Alesi, han er fransk-italiensk,
og det er også Olivier Giroud, Eric Cantona, David Ginola.
Det fungerte bra.
Ja. Så det du hadde i en slik,
var fransk kompleksitet og italiensk skjørhet.
Ja.
For å gi et eksempel på kompleksiteten har den ikke gasspedal-kobling,
som sådan. Vel, den har det,
men du har en stang, så litt kabel,
så en stang til, så går den til eksosanlegget...
Ja.
-Det er motor-ut. -Så kommer den ut.
Og her er en annen bra: Alle ledningene under panseret er svarte,
så du aner ikke hvor de går eller kommer fra.
Alle er svarte. Jeg vet ikke.
De bare fungerer!
Jeg elsker "stopp"-lyset der.
Det største stoppskiltet.
-Ja, det er ikke engang... -"Bare stopp!"
"En av en rekke ting har gått galt igjen."
Det er det det står.
"Dette er et stort lys som sier: stopp."
"Hva hadde du ventet?
"Her er øyeblikket du visste kom.
"Og du må stoppe straks eller dø."
Men... Kan vi bare nevne utseendet?
Det er en av de peneste bilene som har blitt laget.
Fra noen vinkler er det noe klønete ved den,
og jeg vet vi har sagt det før, men ekte skjønnhet er ikke bare
-den typen Internett, falske... -Nei.
...perfekt symmetriske. Denne har noe kantete ved seg.
Den er fantastisk.
Jeg elsker listen over folk som eide en SM.
-Er den bra? -Eklektisk.
Graham Greene, Bresjnev,
Haile Selassie,
Lee Majors, The Six Million Dollar Man, John Barry,
mannen som skrev Bond-greiene.
Idi Amin hadde sju.
Sju SM-er.
I tilfelle en av dem fungerte.
Men det er denne som er interessant.
Bill Wyman fra The Stones,
Adam Clayton fra U2
og Guy Berryman fra Coldplay.
De er alle bassister, og alle hadde SM-er.
Det er fordi ingen ser på bassistene.
De står alltid bak.
"Slutt å se på sangeren.
-"Jeg har en pokkers SM." -"Se på meg!"
Ja!
-Jeg elsker denne bilen. -Jeg vil ha en.
Jeg føler vibber fra en mann som vil ha noe der borte fra.
Og jeg synes du skal skaffe en, så jeg kan se på den.
Den så spesiell.
Og jeg vil være den typen person som
setter seg fore
-å dukke opp i en. -Ja, du kommer aldri dit.
-Nei. -Men du ville vært optimist.
Folk ville se deg
og anta du bare var en optimistisk idiot.
-Ja. -Som jeg på en måte er.
Vi begynte med å spørre:
"Hva feiler det franskmennene?"
Og svaret er:
ikke så mye, egentlig.
Vi liker maten deres, vinen deres, staheten deres,
og det viser seg
at vi også liker mange av bilene deres.
Men vi vil ikke skape inntrykk av at vi liker alle sammen.
For vi gjør ikke det.
Dette er Citroën Pluriel, som vi hater,
delvis fordi den er så fæl, men hovedsakelig...
...på grunn av det dumme taket.
Du tror sikkert at taket har blitt foldet smart
som med en normal cabriolet.
Det har ikke det.
Det er her.
Du må ta det helt av.
Om du står opp om morgenen og tenker: "Det er sol, jeg tar av taket",
og det begynner å regne, hva gjør du?
Hva om du kjører og tenker:
"Sola er framme, jeg tar av taket",
hvor gjør du av det? Det er ekte fransk idioti.
Vi bør sende den elendige tingen tilbake til Frankrike
og be dem beholde den.
Pussig at du sier det. Hvor langt unna er Frankrike?
Førti kilometer? Du ser det herfra.
-Det er ikke langt. -Nei.
Om vi bare hadde noe som kunne slynge den så langt.
Vent litt!
Å ja!
Den er mer enn 18 meter høy og veier 32 tonn,
så bliden vår var helt klart stor nok for jobben.
Men det er et ork å lade og stramme den,
som betyr at vi må bruke maskiner.
Å ja.
Jeg elsker kraner.
Hvor er James?
Vent.
Etter å ha beveget seg raskere enn noen annen gang i serien,
begynte James å feste bliden
til kroken på Hammonds kran.
Takk.
-Han går med seletøy, ikke sant? -Selvfølgelig. Han er mer enn 180 cm oppe.
-Er du festet? -Er vi på?
Ja.
Da det var gjort, trengte vi en praktisk person
som kunne forklare ingeniørkunsten bak vår utrolige maskin.
Det fungerer som følger.
Hammond skal løfte denne opp, og denne...
...12 tonns vekten
vil gå...
Eller vil den gå den veien?
Nei, denne veien.
Armen vil komme ned,
og så fester vi kabelen til enden av armen...
...til bilen?
Med alt det oppklart
dro han for å hente Plurielen.
Hva gjør du?
-Den skal på andre siden. -Jeremy, det er feil side!
-Hva? -Den er på feil sted.
Den skal være på andre siden.
Nei, Frankrike er den veien.
Den trekkes ned og går over.
-Den begynner på den siden. -Så går den...
-Slik. -Starter den ikke her?
Nei. Den starter der.
Nei!
Kvalitetsarbeid.
Sånn ja. Nei, det er det ikke.
Genialt.
-Har ikke han en slik hjemme? -Jo.
Ja, det er bedre.
-Når en hjertekirurg fullfører jobben... -Ja?
Fester arterie til arterie
og så syr de. Det ser ikke slik ut.
-Hva? -Åpenbart ikke presisjonsarbeid
som har funnet sted, hva?
Ja.
Bare plukker den opp!
-Stopp. -Stopp.
Herregud, så komplisert!
Stopp.
Det viser seg at vi tre er ganske mandige.
Å ja!
Med den tunge delen
løftet i posisjon og bilen festet
til noe viktig,
var vi omsider klare for å skyte.
Så bilen, når jeg trekker i denne, går rundt
-og flyr til Frankrike? -Ja.
-Riktig. -Og om det funker,
blir det verdens raskeste Pluriel.
Med god margin.
Er alle klare?
Stram det.
Her kommer han.
-Det skjer. -Strammer det mer.
Mandig, du vet.
Her kommer han igjen.
-Fortsett... -Det er elastisk.
-Vi har feil tau. -Jeg sier:
"Tre, to, én", gjør det, vi prøver...
Klar? Tre, to, én.
Der!
Ja!
Bra, der er den. Jeg har den.
Vent.
Hvor ble den av? Har noen sett den?
Der!
Faen.
Vel, med den fryktelige skuffelsen...
For Louis.
-Hvem er Louis? -Ham.
...er det på tide å avslutte.
Mange takk for at dere så på.
Vi ses neste gang. Ha det fint.
-Vi vil vel ikke være i Frankrike? -Nei, ikke på en stund.
Tekst: Marius Theil
Kreativ leder: Heidi Rabbevåg